32 



A szervezetnek ezen a három helyén (kültakaró, garat, ivarkészülék) 

 tehát összesen tizenkétféle mirigy sej tet kellene megkülönböztetnünk, 

 ha őket szájadzásuk szerint mind különbözőknek tartanok. Ezek közül 

 azonban azonosaknak kell vennünk a mindhárom helyen található 

 nyálkasej tekét, és esetleg a testfelületre s a garat külső felületére 

 szájadzó, ma még ismeretlen rendeltetésű sejteket. így tehát a szer- 

 vezetben epithelium-felületeken át különböző helyen nyíló mirigysej- 

 teknek kilencz, illetőleg, ha a rhabditisképző sejtek kizárhatók lesz- 

 nek e csoportból, nyolcz féleséget különböztetünk meg, melyeket a 

 WiLHELMi-féle azonosításba, miként később látni fogjuk, nehéz bele- 

 illeszteni. 



A bőrön át szájadzó mirigyeket Graff Tricladida Terricola mo- 

 nographiáj ának [3.] megjelentéig egységesen nyálkasej tekként fogják 

 fel. Először Graff ([SJ p. 64 — 67.) különböztet meg közöttük olya- 

 nokat, a melyek haematoxylintól erősen festődnek és olyanokat, a 

 melyeket a haematoxylin-eosin festésre a eosin színez feltűnően ; az 

 előbbieket cyanophiloknak — mondjuk : kékre hajlók- 

 nak — az utóbbiakat erythrophiloknak — mondjuk : pirosra 

 hajlóknak — nevezi. Az erythrophilok között megkülönböztet még 

 erithrophil szemecskés mirigyeket (>>erythropile Körnerdrüsen<< nálam 

 a 4. féleség) és a szegélymirigyeket (>>Kantendrüsen<< fölosztásom szerint 

 a ragadós állomány termelőit). Ezt a megkülönböztetést átveszi tőle 



BÖHMIG ([3.] p. 393.), MiCOLETZKY (p. 387.), StEINMANN ([2.] p. 161 — 



162.), Ude (p. 318—319.), Annié Weiss (p. 356 — 357.) és Wilhelmi ([SJ 

 többek között p. 190 — 204.). Wilhelmi az én fölosztásom szerint 

 nyálka- (mucina-) termelő mirigyek kivételével a szervezet összes 

 mirigyeit eryothrophiloknak nevezi. 



Én semmikép sem tartom szerencsés gondolatnak a mirigytermékek- 

 nek, vagy bármiféle szövetnemnek is egy vagy két festék iránt mutatott 

 viselkedése alapján való osztályozását. Már most meg akarom egy pár 

 példával világítani az >>erythrophil<< és >>cyanophil« osztályozás tart- 

 hatatlanságát. Wilhelmi a rhabditiseket pirosra hajlóknak nevezi, 

 azonban az I. A. jegyű haemateinnel hosszasabb festéssel olyan erősen 

 kékre-feketére lehet színezni, hogy sem eosin, sem orange g vagy 

 rubin nem színezi s így a pirosra hajló váladék egészen kékre hajlóan 

 viselkedik. — Ügyszintén a szerintük pirosan színeződő ragadós szem- 

 cséket forró sublimát, forró ZENKER-féle folyadék vagy formol-salétrom- 

 sav után úgy a haematein mint a haematoxylin olyan erősen kékre 

 színezi, hogy eosin, orange g. vagy rubin-ammoniumpicrat csak ibolyára 

 változtatja át. Itt is a pirosra hajló váladék bizonyos rögzítési módokra 



