:59 



lésére, újabban Böiimkí ([3.] p. 376.) erre vonatkozóan a köveikezökben 

 vél b'zonyítékot nyújtani : >>Egyb8vetvén a hámban levő rhabditisek 

 mennyiségét a mesenchymában le\6 rhabditisképző sejtekkel, arra a 

 meggyőző lésre jutunk, hogy a rhabditiseknek nagyrészt magukban a 

 hámsejtekben kell létrejönniök.« ^ Akár csak a rhabditiseknek maguk- 

 nak, akár képzősejtjeikkel való bevándorlásáról legyen szó, a Böhmig 

 összehasonlításának azért nincsen bizonyító ereje, mert minél nag3^obb 

 a hámba vándorolt rhabditisek mennyisége, annál kevesebb marad- 

 hatott a mesenchymában. Sokkal többet bizonyít az, hogy általában 

 Turhellaria-evahryők ektodermájában már akkor van rhabditis, mikor 

 rhabditisképző sejteknek még nyoma sincs. Johannes Müller az általa 

 fölfedezett és később róla elnevezett MüLLER-féle lárváról már 1850-ben 

 leírta (p. 492.), hogy rhabditis csakis az ektodermájában található. 

 Később Graff (1882. [2.] p. 56.) metszetekben is erről győződött meg. 

 Ugyanott említi, hogy Rhahdococlida-QmbxyokhdiXi is hasonló adatok- 

 hoz jutott. JijiMA (p. 452.) és Mattiesen (p. 345—346.) embr5^ologiai 

 kutatásai a Tricladusok-on is hasonló eredményekre vezettek. Végül 

 rhabditiseknek epidermalis keletkezése mellett bizonyítanak azok a 

 hámsejtek szabad felülete közelében levő, kicsiny rhabditisek, melyeket 

 az I., 10., 12., 13. ábrámon láthatunk, mert rhabditisképző sejtek 

 ilyen kicsinyeket nem szállítanak, azokban vagy azokból mindig kifejlett, 

 nagy pálczikák vándorolnak a hám felé. 



MosELEY ^ 1874-ben (p. 118.) annak a nézetének adott kifejezést, 

 hogy a terricola Tridadiisok hámjában a kehelysejtekhez hasonló egy- 

 sejtű mirigyek volnának. Jijima (p. 368.) és Kennel joggal vonták 

 kétségbe ilyeneknek a létezését. A fentebbiek szerint Moseley állításából 

 annyinak legalább helyet kell adnunk, hogy a Tricladusok hámja 

 mirigyes természetű ; és a mily joggal csillangós mozgató hámnak 

 neveztük azt, ép úgy mirigyesnek is nevezhetnők. 



Az irodalom áttanulmányozása közben örömmel láttam, hogy a 

 legújabb időben már más Tricladusok'-on is tettek megfigyeléseket, 

 melyeket oda lehet magyarázni, hogy a rhabditisképző sejtek kiván- 

 dorlása a hámba egyebütt is megtörténik. Először Ude írt le 1908-ban 



1 ->Vergleicht man die Menge der im Epithel vorhandenen Rhabditen mit dcr 

 Zahl der im Mesechym befindlichen Stábchenzellen, so gelangt man zur Über- 

 zeugimg, dass die Rhabditen zum grossen Teile in den Deckzellen selbst gebildet 

 werden müssen.« 



2 Moseley H. N., On the Anatomy and Histology oí thc L andplanarians 

 of Ceylon, with somc accounts of their habits etc. Phil. Trans. Royal. Society 

 Landa, 1874. 



