42 



[3.] p. 377. : >>Schutz- und Fangeinnchtungen<<,), Graff ^ (1899. [3.J 

 p. 53 — 55. és 1903. p. 43.), HoFSTEN (1907. p. 468., 469.) és hozzájuk 

 csatlakozva Annié Weiss (p. 550.) is azt a nézetet vallj.i, hogy a rhab- 

 ditisek sűrített n5^álkaállomány vohiának, me y a testfe ületre jutva a 

 zsákmány mozgását megakadályozza és így annak megfogására szolgál. 

 BÖHMIG [3.] mérgező hatást tulajdonít nekik. 



MicoLETZKY (p. 385.), miként Böhmig, védő és támadó szerveknek 

 tartja őket, azonbnn a védelemben nagyobb szerepet tulajdonít nekik, 

 >>a mennyiben az állatok a pálczikák kilökése által nyálkával vonják be 

 testüket<<.^ 



WiLHELMi (1909. [5.] p. 44 — 49.) a külö'^bözö vélemények bírálata 

 után a neki leginkább valószínűnek látszó nézetek t (Jijima, Chichkoff, 

 Micoletzky) a 49. oldalon a következő tételben foglalja össze : »a rhab- 

 ditisek leginkább védőszerveknek tekintendők, m lyek nyomás alkal- 

 n'áv. 1 kilépnek a hámból s ennek fenntartására erösebb nyomáskor 

 elsimuló nyálkává esnek szét.« ^ Egyetértek WiLHELMi-nek am z eden- 

 vetéseivel, melveket a rhabditiseknek fegyverként vagy a zsákmány 

 megragadására szolgáló sűrített nyálkaállományként való fölfogása 

 ellen a Tricladusok táplálkozási miódjából von le és magam sem látok 

 elegendő okot arra, hogy rhabditiseiket ilyen czélra használják. Nem 

 találom azonban megokoltnak a Schultze — GRAFF-féle nézet elveté- 

 sét, mely szerint a rhabditisek a bőr érzékenységének elősegítésére 

 is hivatva volnának, ámbár ezt újabban maga Graff is cserben 

 hagyta. Kennel, Jijima, Wendt, Chichkoff és Böhmig azt a 

 kifogást teszik a Schultze — GRAFF-féle nézet ellen, hogy a rhab- 

 ditisek épen ott hiányoznak tökéletesen, a hol a test legérzéke- 

 nyebb : a tapogatókon. Valaminek a hiánya, mint negatív bizo- 

 nyíték, nem sokat ér. Ilyen joggal a fentebbi ScHULTZE-féle össze- 

 hasonlításban a körmöktől is megvonhatnók az érzékenység szol- 

 gálatát, mert pl. az emberi ajkakon és nyelven, mint legérzékenyebb 

 helyeken, nincsenek jelen. Hiányoznak a rhabditisek a tapogatókon, 

 mert szükségtelenek, sőt számukra ott az érzést nemcsak elősegítő, 

 hanem közvetetlenűl szolgáló nagymennyiségű idegelemek miatt hely 



1 V. Graff, L. Die Turbellarien als Parasiten u. Wirthe. Festschr. l'niv. 

 Graz. Für 1903. p. 37, 38, 41, 43, 44, 51, 52. 



- »indem die Thiere duixh Ausstossen der Stábchen ihren Körper in eine 

 Schleimmasse einhüllen«. 



3 >>Die Rhabditen sind vielmehr als Schutzorgane aufzufassen, die bei Druck 

 aus dem Epithel zur Erhaltung desselben heraustreten und bei stárkerem Druck 

 zu einem gláttenden Schleini zerfallen.« 



