45 



termelödnek folytonosan, hanem a hámba kivándorló rhabditisképző 

 sejtek esetében (nem tekintve a hámbeli in sitii keletkező apró rhabdi- 

 tiseket) valószínűleg nagy tömegben csak egyszer képződnek és én 

 épen olyan valószínűnek tartom, hogy állandóbb megmaradásukkal 

 kapcsolatban hasznukat is csak egyszer veszi a szervezet. Ez a 

 haszon pedig a vegyi hatás lesz s akkor lesz helyén, a mikor őket 

 valamely ellenségük megtámadja. 



Ezek alapján tehát tévesnek tartom, hogy a rhabditisek rendel- 

 tetését bármilyen czélú, a testfelületen elfolyósodó állomány létre- 

 hozásábankeressük, mert a rhabditiseknek az elf oly ósodásra sem idejük, 

 sem módjuk, sem elegendő pótlódásuk nincsen és másfelől fölös- 

 legesnek is tartom efféle rendeltetésüket, mert a szervezetnek 

 bőséges nyálkamirigy terméke van, mely folytonosan ömlik a felületre 

 és a mely azonnal sikamlóssá teheti a felületet. 



A rhabditisek feladatának megállapításában nagy fontosságot 

 tulajdonítok alakjuknak, s nem kevésbbé fontos ennek az alaknak 

 állandó fenntartása a szervezeten belül, valamint létrejöttüknek és 

 hámba való vándorlásuknak sajátos módja. Fontos az a körül- 

 mény, hogy a hámsejtek testében hosszasan várakoznak, a hámsejt 

 saját működéseiben részt nem vesznek, a hámsejt szervezetébe bele 

 nem olvadnak, hanem mint valami idegen záradékok raktározva vannak 

 és a hámsejt teste annyira elkülönül tőlük, hogy az az üreg, mely- 

 ben helyet foglaltak, utólag is fennmarad. Fontos végül még az a 

 körülmény is, hogy a rhabditisek sajátfalú tokok, melyek belső tartal- 

 mát salétromsav és kénsav kilúgozza. Mindezek alapján a 

 rhabditisekben egy az ellenségre kellemetlen 

 vagy káros vegyi hatású, hosszabb időre raktá- 

 rozott terméket kell keresnünk, a melyet vagy 

 úgy hasznosít a szervezet, hog}' a környező vizet 

 megfertőzi és az ellenséget már ezzel is távol 

 tartja magától, vagy hogy a támadónak áldozatul 

 eső testdarabot arra nézve kellemetlen falattá 

 teszi. Az állat megmaradt testéből kilövelt rhabditisek azután a 

 környező vizet is megfertőzhetik. Ha a rhabditisek igen lassan oldódnak 

 és ha belőlük csak kevés használódik is el, azért hatásuk a környező 

 vízben messzire terjedhet. Hiszen tudjuk, mity végtelenül csekély 

 mennyiségű anyag gyakorolhat az állati szagló- vagy ízlelőszervekrc 

 igen nagy hatást. Kétségtelen, hogy e nélkül az Örvényférgek puhasá- 

 gukon kívül nag}^ zsír- és főleg glykogéntartalmuknál fogva igen kívá- 

 natos prédául szolgálnának. Csaknem minden szerző egyhangú meg- 



