'47 



hogy a nyálkaállomány (mucina) fogalmába nem szabad sem a rhabdi- 

 tisek, sem a tapadóállomány (>>Kleb-, Kantén- seu Randdrüsen<<), sem 

 a negyedik féleség (szerzők »erythrophile Körnerdi"üsen<<) termékét 

 belezavarnunk, mert nyálkán csakis a különleges mucina-festékekkel 

 festődő, a szerzők által cyanophil mirigyekként ismertetett sejtek 

 váladékát érthetjük. 



Nyálkasej tekét a Dcndrococlum testében mindenütt találhatunk. 

 Kivezetőcsatornáik ágazatát a test egész fellületére szétosztják. A has- 

 oldalon minden negyedik-ötödik, néha minden sejtre jut egy-egy csatorna- 

 vég, ellenben a hátoldalon valamivel kevesebb. Ezenkívü a hasoldalon 

 négy olyan helyet különböztethetünk meg, miclyen az átlagnál s kkal 

 több nyálka ömlik, a hol egy-egy hámsejtre több csatornaszáj adék is jut. 

 A négy nyálkaömlcsztő hely közül kettő a két testvégen a tapadóövön 

 belül, egy a szájny lás és egy az ivarnyílás körül van. Legnagyobb és 

 szájadékokban leggazdagabb s váladékát legdúsabban önti a fej végi 

 mező, utána az ivarnyi ás körű vevő öv következik, melyben a szája- 

 dékok különösen az ivarnyílás mögött sürűek, elh b n igen kis körre 

 szorul a szájny lás körüli folt. A f( jvég n levő nyálkaöm.esztő terület 

 voltaképen a középvonal mentén hat, legfeljebb tíz hámsejt széles égére 

 terjedő hosszanti folt (lásd a 3. cs 15. szövegra^'zot), mely már a szeme- 

 ken átfektethető harántsík előtt kezdődik, közvetetlenül hozzácsatla- 

 kozva a fej végi tapadóterülethez. Hossza az állat nagysága szerint 

 fél mlh pétertői egy milhméterig terjedhet. Hátsó vége a mellső tömör 

 agy á^é i haránt 'degcssz köttetés (commissura : C,c. comp. ant) előtt 

 van. Ezen a területen a hárr sejtek a szomszédos helyek hámsejtjeinél 

 magasabbak és kissé a középvonal felé dűlnek, mintha az volna a törek- 

 yésük, hogy a nyálkát lehetőleg egy vonal mentén ömleszszék k'. Mint 

 már említettem, nyálkasejtek szájadzanak a g ratban és a penis fejvégi 

 felének ür erébe is. 



Ha tisztán csak a nyálkasejtek eloszlását akarjuk is kutatni, akkor 

 sem maradhatunk a szerzők által rendesen használt haematoxylin- 

 eosin festések mellett. Mindig 'öl kell használnunk a különleges nyá ka- 

 festékeket is, még pedig többfélét, mert miként Mayer P. [1.] érte- 

 kezésében a nyálkafestésről többek vizsgálatát megerősítve (p. 321 — 329-) 

 kimutatja, a nyakának többféle módosulata van, melyek a különféle 

 nyálka festékek iránt nem egyformán viselkednek. Tapasztalatom szerint 

 is a Dcndvocoelum három külön területre (teslfe ület, garat, pen s) 

 ömlő nyalkája is külön-külön viselkedéseket tüntet iö. a mucin-festékek 

 iránt, sőt az egy területen (pl. a garaton) szájadzók is lehetnek külön- 

 félék. És az én tapasztalatom szerint a HEiDENHAiN-féle vastimsó-haema- 



