m 



(a bélcső és a hátfelület közé) is jut belőlük bőven. Az elülső testvégen 

 főleg a bélcsőtöl a hátoldal felé esnek és a hasoldalra inkább csak a 

 test oldaiszéléről terjednek át. Találhatók a nyálkasejtek rétegében 

 is, de rendszerint ezen belül, közelebb a bélcsatornához és gyakran 

 benyomulnak a bélcsatorna ágai közé. Legtömegesebben a fejvégi 

 tapasztómezőn szájadzanak és ennek megfelelően a fej végen a leg- 

 gyakoriabbak, mindamellett itt sem mindig alkotnak olyan határozott 

 réteget, mint a nyálkasejtek. Sejttestük nincsen szorosan egymás mellé 

 zsúfolva, hanem szórványosabban állnak. A nyálkasejtek csatornái 

 az agy táj ék commissurái fölött és alatt is haladnak a fej végre; a 

 ragadós állomány vezetékei csak e haránt összeköttetések fölött vonul- 

 nak el kötegekbe szedődötten a szintén kötegesen haladó nyálkacsa- 

 tornák között. A csatornák az elülső és hátsó testvégre hosszirány- 

 ban, az oldalszélekre harántul,illetőleg a testvég felé rézsútosan haladnak. 

 Amint már Böhmig ([3.] p. 393 — 394-) és utána a későbbi szerzők 

 valamennyije leírta, a ki vezetőcsatornák a hám felé elágaznak és köz- 

 vetetlenül a hám alatt vékony csatornácskákká esnek szét. A hám felé 

 haladtukban kötegekbe szedődnek, de hogy különböző sejtek csatornái 

 között összeköttetések lépnének föl, miként Böhmk; ([3.] p. 394.) föl- 

 teszi, arról biztos meggyőződést szerezni a nagy csatornasokaság köze- 

 pette nem lehet könnyű dolog. Én nem láttam ilyeneket. 



WiLHELMi ([5.] p. 192 — 193.) a csatornáknak a hámsejtekkel való 

 összeköttetéséről a következőket mondja: >)Mivel a mirigy sejtek nem 

 ektodermális betüremkedés által állanak elő, hanem postembryalisan 

 is a mesenchymában fejlődnek, föl kell tételeznünk, hogy megnyúlás 

 által kivezető csatornát képeznek, mely azután a tapadó sejtek póru- 

 saival másodlagosan lép összeköttetésbe. <<^ Én kételkedem abban, 

 hogy a tapasztó hámsejteknek praef ormait pórusaik volnának. A pórusok 

 csak akkor jöhetnek létre, miután a mirigysejtek kivezetőcsatornái át- 

 fúrták a hámsejt testét és a felületre értek. És a pórus ekkor sem a hám- 

 sejté, hanem a hámsejt testétől sejtközi kötőállománynyal elválasztott 

 mirigycsatornáé. 



A mirigyek sejtteste rendesen hosszúkás körte-, ritkán gömbalakot 

 tüntet fel. Gyakori a szabálytalan, kihúzott nyújtványszerü szögletekkel 

 biró alak is, mely nem a környezethez való alkalmazkodásként lép föl, 

 hanem megjelenik egész szabadon, magukra álló sejteken is. Az ilyen 



^ >)Da die Drüsen nicht durch ectodermale Einstülpung entstehen, sondern 

 sicli auch noch postembryonal im Mesenchym entwickeln, muss angenommen 

 werden, dass sie durch Streckung einen Ausführungsgang bilden, der dann secun- 

 dár mit den Porén der Haftzellen in Verbindung tritt.« 



