58 



Ezt a mirigyterméket a szerzők eosinkedvelönek nevezik ; valóban 

 a sublimáttal vagy ZENKER-féle folyadékkal szobahőmérsékleten vég- 

 zett rögzítésekre az eosin olyan erősen festi őket, hogy vele szemben sem 

 az I. A. jegyű haematein, sem a vastimsó-haematoxylin nem érvényesül. 

 Ha ellenben, mint már fentebb említettem, ezekkel a folyadékokkal 

 50O C. körül vagy azon felül rögzítünk, vagy szobahőmérsékleten formol- 

 salétromsavat, akár ennek fönnebb ismertetett sublimátos keverékét 

 használjuk, akkor már az I. A. jegyű haematein olyan erősen kékre, 

 feketére színezi, hogy vele szemben a eosin vagy nem érvényesül, 

 vagy a szemecskék színét csak ibolyásra változtatja. Különben I. A. 

 jegyű haematein sublimat, sublimat-eczetsav vagy ZENKER-féle folya- 

 dékra halványan szennj^es, barnásán ibolyára színezi ; ugyanezek, vala- 

 mint osmiumos keverékek után vastimsó-haematoxylin szintén hal- 

 ványan szürkére vagy egyáltalában nem festi, éles ellentétben a garat 

 savanyú festékektől színeződő mirigysejtjeinek és a testfelületre 

 szájadzó negyedik mirigyféleségnek szemecskéivel, melyeket feke- 

 tére fest. ApÁTHY-féle hármas festésben (sublimat, ZENKER-féle, 

 KLEiNENBERG-féle folyadék) rendszerint s z é p i a - b a r n a, ha 

 haemateinnal rövid ideig, és barnás ibotya színűek, ha* hossza- 

 sabban (1/2 óra) festettünk; subhmáttal telített 96^/0 alkoholra, 

 meleg rögzítő folyadékokra és formolsalétromsav-sublimátra azon- 

 ban mindig szennyes ibolya és sötétkék között váltakoznak. ZENKER- 

 féle folyadék után MALLORY-féle rubm-anihn-kék-orange G. festéssel 

 narancsvörösek, néha ragyogó skarlátvörös (aurantiacus, illetőleg 

 miniatus Saccardo) színűek (ép úgy sublimat eczetsav után is). A kék 

 színű nyálkafestékek (toluidin-kék, thyonin, methylen-kék, anilin-kék) 

 halványan zöldre festik (ZENKER-féle folyadék, sublimat, sublimat-eczet- 

 sav). Toluidin-kék (Bethe szerint) osmiumos keverékekre sárgára, 

 sárgás-zöldre színezi, sokkal erősebben, mint a sublimátos rögzítés után. 

 Megállapítható tehát hogy a ragadós testecskék 

 általános hajlandóságot mutatnak az eosin, am- 

 mónium p i c r a t és o r a n g e G. irányában, ez a haj- 

 landóságuk azonban bizonyos rögzítések, ille- 

 tőleg ugyanazon rögzítő folyadék másnemű alkal- 

 mazása (pld. f ö 1 m e 1 e g í t é s e) után m e g s z íi n i k, és 

 inkább a haematein festése iránt fogékonyak. 



A ragadós testecskéknek orange G. iránt tanúsított fogékonysága, 

 valamint gyakori fonalka- vagy pálczikaalakjuk, továbbá termelő sejt- 

 jeiknek a dorsoventralis izomrostokhoz való (és később ezek kapcsán 

 ismertetendő) helyzeti viszonya lehetett az oka, hogy Korotneff ([2.] 



