59 



p. 1000 — 1006. és Taf. LXVII. Fig. 2., 4 — 10., 12., 13. ; Taf. LXVIII. Fig. 

 14., 15.) mytochondriákként írja le őket, melyek képző sejtjeikből, az 

 állítólagos myoblastákból, izomrostba vándorolnak és ott összehuzékony 

 fonalkákká válnak. Pusztán sublimátos rögzítés után alkalmazott 

 MALLORY-féle vagy vastimsó-haematoxylinos festés, minek alapján a 

 ragadós testeket Korotneff mitochondriáknak (fonalkákká átala- 

 kulóknak) írja le, korántsem elegendő valamely képlet természetének 

 biztos megállapítására. Korotneff rajzai nem engednek kételkednem 

 abban, hogy az ő mioblastái a ragadós állományt termelő mirigy- 

 sejtek (1. alább). 



A ragadós állomány rendeltetéséről az a nézet 

 uralkodik, hogy az ragadós voltánál fogva az állat szegély övének oda- 

 tapasztására szolgál akkor, mikor az állat megtámadtatás, vagy bár- 

 mely hirtelen jövő inger elöl araszolva menekül és tapasztalatom 

 szerint akkor is, ha irányát hirtelen és nagy szögben változtatja meg, 

 vagy egymástól távol eső tárgyak között egyikről a másikra akar 

 átkapaszkodni, vagy pedig zsákmányát támadja meg. Wilhelmi [5.] 

 ezzel a már megszokott nézettel szemben a Tengeri Tricladusok-ra. 

 vonatkozóan új véleményt nyilvánít, a melyről azonban (p. 36.) 

 megjegyzi, hogy az Édesvízi Tncladusok-ra. nem vonatkoztatható, mert 

 a Pahidicolák ú. n. tapaszt ósej tjei a tengeriekéitől anatomiailag külön- 

 böznek. Ámde nézetem szerint ez az anatómiai eltérés nem lényegbe 

 vágó, mert csak abból áll, hogy ott a >>tapadósejtek<< (>>Haftzellen« — 

 a mi tapasztósej tjeink) felülete nem sima, mint az Édesvízi Tricladu- 

 sok-on, hanem a pórusok helyén kis bimbószerű kiemelkedések vannak 

 (lásd Wilhelmi ; főként Taf. 6. Fig. 6. ; Taf. 8. Fig. 6.), és ezeken át 

 szájadzanak a mirigyek csatornái. A bimbók, mint a csatornák végéig 

 (p. 160.) Wilhelmi szerint kis tapadó korongokként működnek. O a 193. 

 oldalon a következőkben foglalja össze nézeteit : »A test odatapasztása 

 csakis a tapadó sejteknek szívó korongok módjára működő szemöl- 

 csei segítségével történik. A váladék kiömlésére következik be annak 

 az alaptól való elválása. << ^ (lásd még a 40. és 160. oldalt). Szerinte 

 (p. 38., 40., 41., 8^ — 84., 102., 104., 160., 193.) tehát semmi esetre sem 

 tekinthetjük ezt az állományt ragasztó anyagnak, hanem olyan nyálkás- 

 sikamlós váladéknak, a mely a csúszó mozgás megkönnyítésére és a csúszó 

 párkányként (>>Kriech]eiste«) működő »tapadószegéKn< benyálkásítása 



^ ?>DieAnheftungdes Körpei-s geschiehtnurmitHülíe 

 der als Saiignápfe wirkenden Papillen der Haftz ellen. 

 Durch Austreten des Secrets erfolgt die Lösung dersel- 

 b e n von der l- n t c r 1 a g e. « 



