75 



Tiszta sublimátban, de különösen forró rögzítőkben nagyon össze- 

 húzódik (i — 1'5 mm). 



A garatcsö alkotó elemei többé-kevésbbé szabályos övekben helyez- 

 kednek el. A külső felületről ürtere felé haladva a következő rétegeket 

 különböztetjük meg : i. a hámsejtek rétege, 2. a hosszanti izomrostok 

 rétege, 3. a hámsejtek sejtmagvas rétege, 4. a körkörös izomrostok rétege, 

 5. a belső hosszanti izomrostok, 6. ?z idegrostok rétege, 7. a mirigyes öv 

 mely maga is legalább három rétegre volna különíthető, 8. az ürtér felöli 

 izomréteg, 9. a belső hámréteg. Tárgyalásunk során külön emlékszünk 

 meg a) a garathámról, b) a garatnak saját kollagén kötőállományáról 

 (melybe az összes eg3^éb alkatrészek belé vannak ágyalva s a mely 

 külön réteget nem alkot, csak a külső hám alatt lép föl erősebben 

 színezhető, megsűrűsödött állapotban), c) izomzatáról, d) mirigyzónájá- 

 ról és e) idegeiről. 



a) A g a r a t h á m. A garathám sejtjeinek két részét lehet meg- 

 különböztetni : a felületfelőli, tagolatlan részt és a befelé eső nyújt- 

 ványokká tagolódó részt. A tagolatlan rész útján köz vetet- 

 lenül érintkeznek az egyes hámsejtek a szomszédjaikkal. A másik rész 

 erre merőleges, nagyobb számú nyújtványt alkot, melyek közül 

 egy a hámsejt magvát tartalmazza. A hámsejtek külső rétege 

 alkotja azt a megszakítatlan réteget, melyet a hámsejtek laprétegének 

 (Epithelialplatte Graff) neveztek el. Ebben a rétegben, melynek 

 összefüggését a sejtmagot tartalmazó résszel eleinte nem ismerték 

 föl, ■ sejtmagot ép úgy nem lehet találni (vagy csak igen kivé- 

 telesen), mint a Métely- és Galand féygek kültakarójában. E miatt 

 a búvárok hosszú időn át nem is voltak tisztában a garat- 

 hám alkotásával. BLOCHMANN-nak, a Métely- és Galandjérgek szövet- 

 búvárának a fölszólítására egyik tanítványa, Jander R. derítette 

 ki, hogy az Örvényférgek garathámja is ugyanolyan alkotású, mint a 

 Lapférgek előbb említett másik két osztályáé. Kimutatja, hog}' a 

 hámsejtek testének csak egy pár mikron vastagságú szabad- 

 felületi része alkot egy összefüggő réteget ; a hámsejt testének 

 többi része pedig a felületre merőleges fonalakra, nyújtványokra esve 

 szét, a hámalatti szövet (főként izomrostok) résein át mélyebbre 

 nyomult, többé-kevésbbé határozott külön réteget alkotva. A sejtmagot 

 a középen levő leghosszabb és legvastagabb nyújtvány rejti magába. 

 Az egyes sejteken megkülönböztet tehát hámszerű szabadfelületi részt, 

 >>Zellplatte<<-t, továbbá maggal ellátott nyújtványt és magtalan nyújt- 

 ványokat ; Graff ((3.J p. 42.) a sejtoszlásra már lefoglalt >>Zellplatte<» 

 helyett az >>Epithelialplatte« elnevezést ajánlja. 



