82 



semmi bizonyítékot. Először is a hosszanti izomrostoknak van sejt- 

 magvuk, de ez a nyélen a körkörös rostok rétegén belül került. Egy 

 ilyen rostot ábrázolok a VI. t. 53. ábráján GoLGi-módszerrel impraegnál- 

 tan. Másodszor : a nyújtványok nincsenek is a hosszanti rostokkal kap- 

 csolatban, hanem áthaladva a hosszanti izomrostok rétegén, mélyebben 

 végződnek. Erről akár érintőleges, akár rézsútos vagy a garat tenge- 

 lyén átmenő délkörirányú metszeteken is nagyon könnyen meggyőződ- 

 hetünk. A hámsejtek nyújtványai a hosszanti rostok kötegei között 

 haladnak át a nélkül, hogy bármely ikök is' valamelyik rosthoz csat- 

 lakoznék és elég távol tőlük a körkörös rostok között végződnek. 

 A hosszanti rostok köteges elrendeződése épen arra való, hogy a kötegek 

 között hely jusson a nyújtványok áthaladására. Ha minden egyes 

 nyújtvány egy-egy hosszanti izomrostot termelne, ez utóbbiaknak oly 

 tömege jönne létre, hogy a garatban egyébnek talán hely sem jutna. 

 Annyi hosszanti izomrostot, a mennyi egy hámsejt területe alatt a való- 

 ságban elhalad, már egy sejt képes volna létrehozni, mert a nyújt- 

 ványok száma tetemes s igy a garat hosszában lévő többi hámsejt- 

 nek nem találnánk megf:Llö hosszanti izomrostokat. Ha a magvat- 

 lan nyújtvány és a hosszanti izomrost fejlődési kapcsolatban volna, 

 akkor a GoLGi-féle eljárásokra együttes, egyidejű színeződésüket kel- 

 lett volna tapasztalnom, jANDERnek pedig az általa eleven állaton 

 alkalmazott methylen-kékes festéssel kellett volna ezt az eredményt 

 elérnie. 



Összefoglalva a mondottakat, a garathámsejtek minden sajátos 

 alakjuk mellett is lényegileg olyanok, mint a Dendrocoehim egyéb takaró 

 hámsejtjei. A garathám összefüggő rétege megfelel a kültakaró hám- 

 sejtjeiből a szabad felület felé eső résznek, addig a magasságig, a meddig 

 a sejtközi ragasztóállomány tart. A magvatlan nyújtványok a kültakaró 

 hámsejtjeinek oldalléczeivel, a magvas nyújtvány pedig a hámsejt 

 tengelyét alkotó sejttesttel hasonlítható össze,. 



A mint régen ismeretes, a garatnak nem egész felületét borítja 

 ilyen bemélyedő hám. Már külső felületének fej végi részén is találunk 

 néha sejtmagvakat az összefüggő rétegben. Az ürtér bélcsatorna felőli 

 utolsó harmadának hámja a tápcsatorna hámjába megy át; a hám- 

 sejtek itt a f jvég felé mind magasabbakká válnak és szabad végükön 

 hólyagosan felduzzadnak. Ezek a hólyagos sejtek valószínűen elzár- 

 ják a bélcső útját, a mikor az állat nem táplálkozik. 



h) A 1 a p h á r t y a. A szerzők újra és újra tapasztalták, hogy 

 a garathámsejtek összefüggő rétege alatt alaphártya van. Korotneff 

 ezt a hártyát műterméknek mondja ([1.] p. 558. és 563.) és szerinte az 



