90 



nyújtványosak és nyúj t ványaikkal összekapcsolódnak, spongyaszerű, 

 gerendázatos rögökbe folynak össze. A halványan színeződő nyálkasej- 

 tek teste nagyság, alak és szerkezet tekintetében megegyezik a testfelület- 

 hez tartozókkal, az erősen színeződőknek teste legkisebb az összes garat- 

 hoz tartozó mirigyeké között. A kétféle savkötő nyálmirigysejtnek teste 

 között sem alak, sem nagyság, sem szerkezet, sem magvuk alapján 

 nem tehetünk különbséget, ámbár váladékuk színeződése révén akár I. A. 

 jegyű haematein-eosin, akár Apáthy- vagy MALLORY-féle hármas festésre 

 igen jól megkülönböztethetünk minden egyes sejtet. Némikép a vála- 

 dékszemcsék alakja is segítségünkre van e megkülönböztetésben, mert 

 a külső savanyú festékektől színeződő réteghez tartozó sejtekben 

 csakis elliptikus, a belsőhöz tartozókban több gömbölyű, mint 

 eUiptikus szemecske van. Sejttestük I. A. jegyű haemateintól, még 

 föltünőbben toluidin-kéktől chromatin módjára festődő szivacsos, 

 gerendázatos szerkezetet tüntet fel. Ennek a szerkezetnek oka az, 

 hogy a szemecskéket, illetőleg a szemecskék csoportjait itt is épen úgy 

 világos udvarok veszik körül, mint a ragadós állományt termelősejtek- 

 ben. Ha a világos terek összefolynak egymással, a köztük levő és festődő 

 állomány szivacsosnak mutatkozik. Ha az udvarok elég egyformák és 

 egyenletesen vannak szétoszolva, a színeződő állomány úgy szétdarabo- 

 lódhatik, hogy e sejtekben a magasabbrendűek dúczsej tjeinek Flemming- 

 NissL-féle képződményeihez hasonló képet látunk. Ha a mirigyváladék 

 egészen telezsúfolja a sejttestet, a chromatin módjára színeződő állo- 

 mány a sejt kerületén szabálytalan belső felületű kéreg képében marad 

 meg. Jól differentiált vastimsó-haematoxyhn és MALLORV-féle hármas 

 festés nem színezik oly feltűnően a chromatin módjára színeződő állo- 

 mányt ; azért így az egész sejttest inkább egyenletesen és aprón odvacs- 

 kásnak látszik. Vastimsó-haematoxylin a nyálkasejtek és a külső savanyú 

 festékektől színeződő réteghez tartozó sejtek testét egyformán szürkére 

 (amazokban a nyálka barna [umbrinus], emezek váladéka szalmaszín- 

 sárga [stramineus]), a belső nyálat szállító réteghez tartozókét, kékes- 

 szürkére festi (a váladék fekete). A sejtmag mind a négyféle sejtben 

 tojásdad vagy gömbölyded és egy chromaticus nucleolus van benne. 

 Agarat mirigyeiről eddig az a fölfogás uralkodott, hogy 

 azok váladékukkal az emésztést segítik elő, illetőleg végzik. 

 WiLHELMi ezzel homlokegyenest ellenkező nézetet nyilvánít több helyütt 

 a Tengeri Tricladusok-ró\ szóló monographiájában ([5.] p. 84., 85., 

 201., 202., 283., 284.). Ö úgy véh, hogy a garat mirigyei is olyanok, 

 mint a testfölületiek és működésük is ugyanaz >>a mennyiben a kékre 

 hajló (cyanophil) váladék a garat csillangóinak sikamlóssá tételére és 



