KÖTŐSZÖVET. 

 Általános jellemzés. 



A Dendrococlum ladeum kötőszövete ugyanúgy, mint a Jander által 

 vizsgált Tricladusok-é, kétféle alkotórészből áll, ú. m. i. a sejtek 

 közeit kitöltő, minden szerkezet nélküli alapállományból és 

 2. sejtekből. A kötőszövetnek a szervezetben elfoglalt helyzete 

 és alkotása szerint négy féleségét különböztetem meg : a) b é 1 c s ő- 

 körüli (perivisceralis) , h) izomközti (intermuscularis) , c) hám- 

 alatti (subepidermalis) és d) az egyes szervek saját 

 kötőszövetét. 



A Dendrocoelum kötőszövetét mindenekelőtt az a nemleges bélyeg 

 jellemzi, hogy kötőszöveti rostok egyáltalában nincsenek benne. 

 Ilyenekké sem a sejtek maguk nem alakulnak át, sem az alapállo- 

 mányban nem különülnek ki ilyenek. A második, és pedig valóságos 

 bélyeg az, hogy a kötőszövetnek tömegére és élettani jelentőségére nézve 

 egyik legfontosabb része, a perivisceralis kötőszövet, túlnyomólag párna- 

 sejtekből áll. A harmadik fő bélyeg ismét nemleges, az t. i., hogy 

 tágabb rések nincsenek benne, és egyáltalában nem szólhatunk a kötő- 

 szövetben afféle tág résrendszerről, mint a milyent a szerzők a hálóza- 

 tosán összefogódzó kötőszöveti sejtek között leírnak. 



Legbonyolultabb a bélcsatornakörüU kötőszövet. Ennek 

 két, egymástól merőben különböző sejtes elemét különböztetjük meg. 

 Az egyik a mondott párnasejtek, melyeket azért nevezek így, mert 

 minden tekintetben megfelelnek a Kagylók ú. n. LANGER-féle hólyag- 

 jainak s a Piócza-iélék. egy részében található chitinoid-hólyagoknak 

 (Apáthy), valamint a magasabbrendűek kifejlett zsírsejtjeinek. Ezekre 

 pedig Apáthy már 1885-ben ([l.J p. 38—41.) a párnasejtek összefog- 

 laló elnevezést ajánlotta. A Dendrocoelum párnasejtjei, a mint 

 alább látni fogjuk, feszesre megtöltött, de az 

 egymásra gyakorolt nyomásuk következtében 



7* 



