114 



téről. Legtöbb esetben azonban Rhabdocoelidúk-han írtak le hólyagos 

 kötőszövetet (>>blasiges Bindegewebe<<), főként a Dalyellidae család (lös- 

 ködő alakjaiban és az Alloeocoelák-hdn. A Rhahdocoelidák hólyagos kötő- 

 szöveté-öl szóló irodalom ö s ",pf oglalását lásd Graff [^.J d. 2068—2074. 



Ude a Planaria gonocephalá-hcin rövidesen csak annyit ír a párna- 

 sejtekről, hogy »a mesenchymben nagyobb, inkább kerek és kevéssé 

 csipkézett sejtek is láthatók, a melyek önállóaknak látszanak, mint a 

 kisebb és erősebben elágazott kötőszöveti sejtek« (p, 318.). 



Sabussow [2.] mmt >>önállósult hólyagos mesenchyii-sej tekét << 

 (>>individualisierte blasige Mesenchymzellen<<) ismerteti őket. Az ő 39. 

 táblán közölt 8. ábrája sok tekintetben az én III. t. 24. ábráján jel- 

 zettekhez hasonló sejteket tüntet fel. Az általam és az á'tala kírt 

 sejtnek közös vonásai ; a minden sejtet körülvevő és egymástól elkülö- 

 nítő sejthártya, a sejttestnek hálós szerkezete, a magnak nem falmenti 

 fekvése és a sejtek között maradó sejtközi hézagok. Sabussow rajzán 

 a sejthártyák vastagabbnak, a mag aránylag is nagyobbnak van fel- 

 tüntetve, a mint azt a Dendrocoelum-han tapasztaltam. Sabussow a 

 hólyagos sejtekben egy folyékony tartalomnál, a BÖHMiG-féle >>Saft- 

 ■pJasmáKírnál egyebet nem ír le. Sabussow ez önáró-ult hólvagos meren- 

 chym-sejteivt.^ csak a testnek kerübti rétegében találja, de azok, 

 >>a test közepe felé eltűnnek, és a mesenchym rendetlenül fekvő, hajla- 

 dozó fonalakkal és tojásdad, meglehetősen sötét magvakkal ellátott 

 átlátszó, csaknem kocsonyás kötőszövetnek látszik<< (p. 748.). 



A párnasejtek kérdéséhez a Polycladusok-dX annyiban vehetjük 

 tekintetbe, hogy Láng ([3.] p. 83—86.) megállapítja róluk először is azt, 

 hogy testükben üregek, hézagok, nagyobb laciina-rendszerek nincsenek, 

 hanem a szervek és szövetek közéit mindenütt kötőszövet tölti ki. 

 Azokról a kisebb vacuolumokról, üregekről, szűk résrendszerekről pedig, 

 a melyek a szövetekben sűrűn találhtitók, »egy(b8t nem gondolhat, 

 minthogy azok intracellularisak«. (p. 84.). Vannak olyan Polycladusok, — 

 a Leptoplanidák — a melyeknek minden fgyes kötőszöveti sejtje egy 

 nagy vacuolumot zár be. És egy-egy ilyen sejt legmkább hasonlít a mi- 

 párnasejtünkhöz. Láng példaként a Stylochu\s neapolitanus-t ismerteti, 

 a melynek sejtjei hólyagszerűek és elég egy^íorma nagyok (lásd [3.] 

 Taf. XIX. Fig. 13.). Különböznek azonban ezek a sejtek a párna- 

 sejtektől abban, hogy Láng határt és határoló hártyát nem tud kimu- 

 tatni raj tok. 1 A Cesto plán á-h^n egy-egy sej,^ területén több vacuolum 



^ A Cestoplana fasc4atá-ró\ pl. így ír : >>Ich fjnde nirgends diese Plasmamasse 

 um die einzelnen Kerné herum abgegrenzt, sondern sie ist überall in Kontinuitát« 

 (p. 84.). 



