132 



és rostjaik lefutásából kiolvasható. Mégis külön ki szeretném emelni a 

 hasoldal erősen fejlett hosszanti izomzatának és a tápcsatornára ráboruló 

 háthasi rostoknak szerepét. Mint már régebben emhtettem, Pearl és 

 tőle függetlenül Wilhelmi állapították meg először, hogy a Tricladusok 

 csigamódra csúsznak a tárgyakon és nemcsak pilláik csapkodásával 

 haladnak. Én magam nagy Dcndrocoelumok hasoldalának a csiga talpán 

 tapasztalható hullámos izommozgással azonos játékát fölfelé tartott 

 hasfölülettel vízfölületen csúszamló példákon sokszor figyeltem meg. 

 A hullámos mozgás észrevételének szükséges föltétele az egy oldalról jövő 

 fény és a tükröző felülethez képest hegyes nézési szög. A hasoldal hátra- 

 felé haladó hullámait a tükröző és nem tükröző sávok egyenletes válta- 

 kozása teszi láthatóvá. Ude jelenti ki először, hogy a hasoldal erősen 

 fejlett hosszanti izmainak a kúszásban jelentős szerepe van. A hosszanti 

 izmok hullámzatos mozgásának kétségtelen bizonyítékát a mikroszkópi 

 képek adják, melyet homlokirányú metszetben a hosszanti izmokon 

 látunk. ArÁTHY-féle hármas festéssel avagy utóaranyozással, akár Hei- 

 DENHAiN-féle vastimsó-haematoxylines festéssel harántul sorakozó össze- 

 húzódott és össze nem húzódott szakaszok váltakozását láthatjuk, a 

 mennyiben az összehúzódott szakaszok színeződése feltűnően különbözik 

 az össze nem húzódott szakaszokétól. Ilyen kép pedig csakis a hullám- 

 zatos izommozgás rögzítésével nyerhető. Ezeket a megfigyeléseimet már 

 az Akadémiához benyújtott dolgozatban leírtam volt. Fölemlítem ezt 

 azért, mert Wilhelmi az azóta megjelent monographiájában ([5.] 37 — 40. 

 p. 169 — 173.) általán a Tengeri Tricladusok-on ugyanezen festési mód- 

 szerekkel ugyanerre az eredményre jut. Megállapítja ö is (p. 39.) először 

 azt, hogy a szabályos összehúzódások gyakran hullámszerű egymásután- 

 ban következnek, másodszor, hogy alkalmas festéssel kimutathatók és 

 harmadszor, hogy ez a legkülönbözőbb nemek (Procerodidae, Cercyndae 

 és Bellouridae) képviselőiben egyaránt kimutatható jelenség. 



Csupán azon hát-hasi rostokról akarok még egyet megjegyezni, 

 melyek egy része, mint emhtém, féloldalt a tápcsatornára borul rá, mint 

 valami félig kör>örös rost. Igen gyakran megfigyeltem a tápcsatornának 

 a test mozgásával kapcsolatos hullámzó mozgását, miközben a hullá- 

 mok a test oldalától a középvonal felé és azután a két testvégből a garat 

 felé haladtak, máskor pedig valamely testtájtól egy másik táj felé. 

 Az előbbi működés eredménye volt az, hogy a test szélétől a középvonal 

 felé, onnan pedig a garathoz tartó, mintegy motus peristalticus útján a 

 táplálék megemészthetetlen része heves lökés folytán eltávolodott a 

 garaton és a szájnyíláson keresztül. Az utóbbi esetben pedig az egyik 

 testtájon fölhalmozódott tápanyagból egy bizonyos rész a másik fele 



