133 



oszlott. Hogy a tápcsatornának ebben az élettani működésében való- 

 sággal a hát-hasi izmok vesznek részt, bizonyítja az, hogy az előre- 

 haladó hullámvölgyekben a test szabad szemmel láthatóan és jól be van 

 fűződve. Ezt pedig csakis az illető helyen összehúzódó liát-hasi irányú 

 izomrostok eszközölhetik. 



Szöveti szerkezet. 



Ennek során szólni fogunk a rostok fajairól, a sejtmagvas nyújtvá- 

 nyokról, a protoplasmás nyújt ványokról és az összehúzékony állomány 

 elrendeződéséről. 



A rostok fajai. Az Örvény féygek-ben eddig két végén elágazó 

 vagy csak elvékonyodó rostokat ismertettek. Ezekkel részletesen foglal- 

 kozik Chichkoff (p. 479 — 482. Pl. XV. Fig. 9 — 13.). Hozzá kell ezekhez 

 sorolnom második féleségként a csillagalakú izomsejteket, minőket a 

 VI. t. 48 — 51. ábráim mutatnak be. Ezek a szíkvezeték, a tápcsatorna- 

 rendszer és esetleg a receptaculum seminis (>>uterus<<) szolgálatában álla- 

 nak. Találhatók, kevésbbé kifejlődött rendszert alkotva, a penis bulbusá- 

 nak űrterében levő mirigyszemölcsökben is. A ScHNEiDER-féle entopleurá- 

 ról, vagyis a tápcsatornát körülvevő izomsejtekről már régebben felismer- 

 tem, hogy csillagalakúak, a Bielschowsky ezüstöző eljárásával, azonban 

 a szíkvezeték izomsejtjeinek sűrű fonadéka között lehetetlen volt közön- 

 séges festéssel felismernem a csillagalakot, melyről csak a Golgi- 

 módszer győzött meg. A tápcsatorna csillagalakú izomsejtjeiről egyetlen 

 esetben kaptam jó impraegnatiót, melyet az 51. ábra tüntet fel. Sokkal 

 gyakoribb volt a szíkvezeték izomsejtjeinek az impraegnatiója (36 C^-on). 

 Ezeknek képét különböző helyzetben a 48 — 50. ábrák tüntetik fel. A sejt- 

 nek sejtmagot tartalmazó része (corp. c. nucl) többnyire gömbölyded és 

 mintegy függeléke az izomsejtnek, mely lyel vékonyabb- vastagabb, rövid 

 nyújt vány útján függ össze azon a helyen, mely mintegy központja a 

 csillagalaknak. E központból kiinduló nyújtványok (/. m.) a szíkvezeték 

 hosszában nyúlnak el, hol átlóirányban, hol pedig egészen hosszában. 

 A nyújtványok legfeljebb egyszer ölelik át a csatornát, de legtöbbször 

 egy neg3ed fordulatnál alig jutnak tovább. A 48. ábrában látjuk egészen 

 jellegzetes képüket felülről nézve. Látható itt az is, hogy a nyújtványok 

 egy téglaalak átlójának megfelelően négy fősugárban haladnak. Afősuga- 

 raknak olyan oldalágai is vannak, melyek a csillag központja felé vissza- 

 térő irányban futnak (VI. t. 49. ábra : bal fe'ső ág). 



Különben orsószerű izmok is válhatnak csaknem csillagalakúvá 

 valamely különleges helyzetben vagy föladat szolgálatában. így pl. az 

 52. ábra mutat egy izomsejtet, mely a penist és az izmos mirigyet 



