135 



sában is. Vannak azonban a Troiiafodcs- és, Cestodesck-hen is izomrostok, 

 melyek mindenikén egy-egy kül(m myoblasta van. Zernecke (p. 69.) a 

 Ligula összes izmait ilyennek találta és ilyen ^z Örvény firgek minden 

 egyes izom.rostja is, tehát itt myoblastákról, vagyis olyan sejtekről, 

 melyek cmbryonalis jellegüket megtartva, hosszú időn át képesek foly- 

 tatólagosan rostok képzésére, nincs joga senkinek sem beszélnie. 



örvény fér eg-nek, nevezetesen a Gunda ulvae-nak sejtmagvas függelé- 

 kére az első irodalmi adat már Blochmann és Bettendorf dolgozatában 

 található 1895-ből (p. 216., Textfig. i.). Azóta és különösen jANDER-nek 

 nemsokára megjelent dolgozata óta, több szerző foglalkozik e kérdéssel 

 és már általánosan bebizonyosodott, hogy az Örvényférgek körkörös, 

 átlós, hát-hasi és rézsút, valamint garatbéli izomrostjainak mindeniké- 

 hez külön sejtmagvas függelék tartozik, holott a Trematodes és Ceslodesek- 

 ben egy sejtmagvas függelékhez rendszerint több rost csatlakozik. Csak 

 BÖHMIG tételezi fel (p. 390.) annak a lehetőségét, hogy egy magvas rész 

 több rosttal is összefüggésben volna. 



Vizsgálataim a Dcndrocoelum egész szervezetére nézve meggyőznek 

 arról, hogy a rostalakú izmokban minden sejtmagvas függelékhez egy rost 

 tartozik. Izomrostokat sejtmagvas részükkel a VI. t. 48., 49., 52 — 55., 

 VII. t. 56 — 57. és 62. ábra a sejtje tüntet föl. Észleleteimet javarészt 

 GoLGi-módszerrel impraegnált készítményeken végeztem. Az én 53. 

 ábrám, mely a garat egyik külső hosszanti rostját ábrázolja, teljesen 

 m.egf elei a Jander rajzának (Taf. 13., Fig. 17 — 20. és 22.). A VI. t. 54. 

 ábrája szintén onnan egy másik izomrost metszetét tünteti fel. A W. t. 

 55. és VII. t. 56. ábrája sugárirányú rostokat jelez a garatból, melyekkel 

 a törzs hát-hasi irányú rostjai azonos alkotásúak. Mindezeken az ábrákon 

 a sejtmagvas rész összekötő nyele meglehetősen hosszú. A bőrizom- 

 tömlő rostjaival azonban nem ilyen hosszú nyél útján függ össze a 

 magvas függelék, hanem — miként azt Jender (Taf. 13. Fig. 24.) és 

 BÖHMIG ([3.] Taf. XII., Fig. 6 h) ábrázolják, rövid, vastag, zömök, az izom- 

 rost felé szélesedő nyél, sőt igen gyakran nyeletlen a magvas rész, miként 

 a Fonalférgek izmain ; példa erre az 57. ábra, m.ely egy hosszanti ros- 

 tot tüntet fel a test hátoldaláról, továbbá a Zekxecke rajzai a LiguláhíA 

 (Taf. 9., Fig. 13. a és b 15. és 20. My.). Különben pedig minden átmenetet 

 megtalálunk a két véglet : az izomroston rajta tapadó, ill. vele hosszú 

 nyéllel összefüggő sejtmagvas rész között. 



A csillagalakú izomsejteknek mindenik ága tekinthető, ha úgy 

 akarjuk, külön rostnak s ekkor az Örvény f ér gek-hen is szólhatnánk 

 több izomrostról, melyek egy sejtet alkotnak. Csakhogy itt a függelék 

 nyele a csillag központi részébe megy át, holott a Mételyf ér gc k-hen 



