148 



Francotte a csatornákban lobogó hártyákat talált és rajzolt le 

 (Pl. XXXIII. Fig. 9.). Magam élő állaton hártya-hullámzást nem 

 tudtam megfigyelni, hanem egynémelyik metszetsorozatban több csa- 

 tornában találtam kifeszített, vagy átmetszetben hullámos képű, rézsúto- 

 san álló hártyát, mely a csatorna falától, vele egész hosszában érintkezve, 

 az űrtér közepéig terjed olyf ormán, mint a hogyan a vetőgát rúg ki a 

 folyó partjától a víz folyásának irányában, be a folyóba (70. ábra membr). 

 így tehát az ürteret lefutásának irányában mindinkább szűkíti. 



Végcsatornák. A Dendrocoelum lacteum ki választó-rendsze- 

 rének végkészülékét, illetőleg az egész rendszerben a folyadék áram- 

 lását fenntartó és irányát megszabó berendezést még ezideig olyan for- 

 mában, a hogyan ez vizsgálataim közben kiderült, nem írták le. A Tricla- 

 dusok-\)ó\ és pedig a Gunda segmentatá-hól először Láng írt le a Cestodcs- 

 Trematodeseké-hez hasonló lángsejteket. Metszetekben azóta csak Wil- 

 HELMi írja le ([3.] p. 562. Taf. XXIX., Fig. 6.) a Dendrocoehim-hól és 

 szerinte csak annyiban különböznek ezek a Gundá-hun találtaktól, hogy 

 az excretiós vacuolumok hiányzanak bennük. Tapasztalatom szerint a 

 Dendyocoelwnhan olyan végsejtek, minőket a Cestodes- vagy Trema- 

 todesek-bö\ ismerünk, nincsenek. A végső csatorna (illetőleg kezdő) előbb 

 kissé kiszélesedve később elhegyesedve végződik, minden végsejt 

 nélkül. Ezen a helyen a csatorna külső felülete nem mutatja azt az 

 éles határoló síkot, mint egyebütt. WiLHELMi-t talán egy kanyarodó 

 csatornaág átmetszete ejthette tévedésbe, a hol a kanyarulat miatt 

 felül a csatornafal valamelyik sejtjének magja, mint a végsejt (»Ter- 

 minalzelle«) magja, az alatta elsikamló flagellum-köteg pedig mint láng- 

 pamat (»Flimmerapparat«) mutatkozhatott. Rajza különben is igen 

 elmosódó és határozatlan. 



A véletlen vezetett engem is a végágak szerkezetének felisme- 

 résére a kötőszövet ismertetése elején leírt BiELSCHOWSKY-féle ezüstöző 

 eljárással. A formolsalétromsavas rögzítés és ammoniákos közöm- 

 bösítés után egy napig folyóvízben tartott, formolban öt napig kemé- 

 nyített anyagból fagyasztó microtommal 15 — 20 \>. vastag metsze- 

 teket készítettem. A metszeteket előírás szerint kezelvén (Biel- 

 SCHOWSKY et Brühl, p. 353.) tapasztaltam, hogy az összehúzékony 

 állomány, különösen pedig az izomrostok végei és a garathám pillái 

 erősen színeződnek. Erre az utasítás 4. pontját mellőztem, mely a met- 

 szeteknek eczetsavas vízbe tevését ajánlja, hogy az, a mi nem ideg- 

 szövet, elhalványodjék ; mellőztem abból a czélból, hogy az össze- 

 húzékony állományt erősebben színezhessem. Az így végzett festés 

 eredményéről a VIII. t. 67. ábrája számol be. 



