177 



Az eddigi szerzők valószínűleg e c h r o m a t i k u s voltuk miatt 

 leginkább feltűnő nyújt ványaik alapján Tricladusok-h3.n is a 

 dúczsejteknek, illetőleg dúczidegsejteknek három féleségét különböztet- 

 ték meg, mint egy-, két- és háromnyújtványú dúczsej tekét. Negyedik sejt- 

 féleségül az agy táj ék érzőidegeit alkotó orsószerű érzősejteket írták 

 le. En találtam már öt chromatikus nyújtványnyal bíró dúczideg- 

 sejtet is. A nyújtványok alapján történő osztályozásnak azonban önmagá- 

 ban semmi jelentősége sincsen, ha azt kapcsolatba nem tudjuk hozni 

 valami különleges élettani szereppel ; ezt pedig most még a Dcndrocoe- 

 lum-han nehezen tehetjük. Itt ismétlem újra, hogy az agytájék nagy egy- 

 nyújtványú dúczsej tjeit pl. valószínűleg associáló sejteknek kell tekinte- 

 nünk, mert az érző idegtörzsek tövet és a commissurák oldalszélét, illetőleg 

 az agy tájéknak a nervus longitudinális anterior felőli oldalát körülállva, 

 kapcsolatot létesítenek a különböző pályák között. Ugyancsak ilyene- 

 kül kell tekintenünk az agy táj ék felületén itt-ott elszórtan található 

 és az egynyújtványúvá válás útján levő dúczsej tekét, milyet a X. T. 

 79. ábrája tüntet fel. Mint már említettem, a kétnyújtványú sejtek között 

 nyújtványaik alapján, a szerint, hogy azok tömlőszerűek (X. t. 78. és 82. 

 ábra), vagy a sejtmagos résznél sokkal vékonyabbak (X. T. 85. ábra) 

 kétféleséget különböztethetünk meg. Az előbbiek néha rendkívül nagy 

 sejtek, az utóbbiak átlag kicsinyek. Hogy azonban van-e jogunk ezek 

 alapján őket különböző, talán egyenesen ellentett éllettani szerepüeknek 

 tartanunk, nem tudom. A mint a későbbiekből látni fogjuk, a nagy 

 csőszerű sejtek motorikus (effectorius) természetűek : s velük szemben 

 a test kerületi részén nyújtványaik vékonyságától jellemzett sejtek érző 

 (receptorius) dúcz-sejtek. Ez utóbbiakhoz való hasonlóságuknál fogva 

 tekinthetnők esetleg az idegtörzsek vékony kétnyújtványú sejtjeit 

 is esetleg receptoriusaknak. Ha megnézzük azonban a XV. t. 118. 

 ábráját, alakban vajmi kevés különbséget találunk e között a 

 határozottan motorikus dúczidegsejt és más receptorius sejtek között. 

 Tehát dúczsej tek osztályozásának biztos alapjául sem a nyújtványok 

 száma, sem vastagsága nem szolgálhat. 



Ugyanígy vagyunk a háromnyújtványú sejtekkel is. A X. t. 86. 

 ábrája vastag nyújtványú és az ábrán is láthatólag kerület felé haladóvá 

 váló nyújtványai révén effectorius természetű dúczidegsejtet mutat be. 

 A nnvel szemben akkor a 83. ábra vékony nyújtványú és talán sen- 

 sorikusnak (receptorius) vehető dúczidegsejtet tüntetne fel. De ott van a 

 81. ábra, melyen a két vastag nyújtvány — mint effectorius jellegű — 

 mellett egy vékony, tehát az előbbiek szerint receptoriusnak veendő 

 nyújtvány van. Elvégre arra is gondolhatnánk, hogy egy dúczsej tnek 



l)v. (icU'i : Tiiinilmáriyok. - 



