179 



kás szerkezetétől mutatott rácsozat is egészen más, mint a vezető 

 fonalkák alkotta rács. 



A fő idegtörzsek idegsejtjeinek felületén elhelyezkedő mag körül 

 még rögzítés nélkül methylenkékkel való festés után is nagyon cse- 

 kély protoplasmás udvar mutatható ki. Annál tömöttebb és erősebb 

 színf elvevő, a nyújtvány okban messzire követhető, szemcsésnek vagy 

 egyneműnek látszó protoplasmát találunk a kerületen levő dúcz- 

 scjtekben, pl. a hámalattiakban melyeknek nyújt ványai egyrészt a 

 hámalatti idegreczét alkotják, illetőleg a hámsejtekbe hatolnak, más- 

 részt a központba nyomulnak be. 



Idegszövet. Értem ez alatt a leírt sejtféleségeknek és nyújt- 

 ványzataik szövedékének metszetsorozatban szemlélhető képét vagyis 

 az idegszövedéket. 



Ha jól rögzített (osmium-keverékes, ZENKER-féle folyadékos, 

 formol-salétromsav-sublimátos) és I. A. jegyű haematein, vagy vas- 

 timsó-hacmatoxylin, vagy ApÁTHY-féle hármas festéssel kezelt hom- 

 lokirányú metszeten először is egy connectivumot nézünk, látjuk, hogy 

 az finoman nemezes szerkezetű, különböző vastagságú tömlőkből van 

 összetéve, minőket a IX. t. 74. ábrája alján és a X. t. 86. ábráján 

 (itt vázlatosan) látunk. A tömlőknek vékony, sajáthártyából éles 

 határvonaluk van. E hártya természetét nem ismerem. Hogy ez nem 

 myehn, azt abból következtetem, mert osmium nem barnítja. A nagyon 

 vastag tömlők tartalmának finom nemezes szövedéke még jó rögzí- 

 tések esetén is könnyen szétszakadozik és kerületesen a tömlő falához 

 csapzódik, a mikor természetesen a tömlő közepén hosszú rés marad. 

 A tömlőtartalom tehát nem tengely fonallá zsugorodik, mint a Gerin- 

 czesek velőhüvelyes idegrostjaiban, hanem, szétesve, a cső falára tapad. 

 A nem alkalmas rögzítőszerek mind ilyen hosszanti résekkel ellátot- 

 taknak mutatják a connectivumokat, melyek JijiMÁt annyira téve- 

 désbe ejtették, hogy a 429. oldalon azt mondja, hogy >>különben nem álla- 

 nak a kötegeket képező rostok tömötten egymás mellett, hanem többé- 

 kevésbbé hosszúra nyúlt világos terek választják el őket egymástól. << Való- 

 ban a nagy tömlőkben a zsugorodás folytán előálló nagy űrök miatt véko- 

 nyabb metszetekben az űr kétoldali határának egy tömlőhöz tarto- 

 zására semmi jel sem mutat. A tömlőszerű rostok keresztmetszetei 

 kisebb-nagyobb kerekded vagy sokszögű terek, melyeknek közeit a 

 vékonyabb receptorius rostok töltik ki. Jijima (p. 430.) a Dendrococlum 

 connectivumának keresztmetszeti képét hálózatosnak mondja és a 

 nagyobb hálószemeket üreseknek írja le (Taf. XXII. Fig. 14.), csak 

 a kisebbekben látja a rostok átmetszetét. Bizonyos nem idegtermé- 



12* 



