184 



eddig nem ismert jelenségeket tapasztalhatunk. Először is azt, hogy a 

 tömlők nem sima falúak, minőknek eddig ismertük, hanem oldalukon 

 kisebb-nagyobb, a dúcztájakon különösen gazdag oldalágazat (1 a t e r o- 

 dendrium, a telodendrium analógiájára), collateralis-szerű elágazó- 

 dás lép föl. Másodszor pedig azt, hogy végeiken rendkívül gazdagon 

 elágaznak úgy a dúcztájon, mint a kerületen (lásd XI. t. 87., 94., 95., 

 107. [a sejt] és 108. ábráit). A tömlőszerű motorikus dúczidegsejteknek 

 dúcztájakon fellépő oldali vagy végágazata kétféleképen viselkedik. 

 Vannak dúczidegsejtek, melyek egyik dúcztájtól csak a másikig tartanak. 

 Ezek ágazata vagy kerületesen terjed szét a dúcztáj felületén és csak a 

 végágacskák hatolnak be a dúcztáj testébe (87. ábra) vagy pedig az 

 ágazat csak a dúcztáj testébe benyomulása után alakul ki (94. ábra). 

 Azok a sejtek is, a melyek kettőnél több dúcztájon haladnak keresztül 

 (tapasztalatom szerint legföljebb négyen) vagy a dúcztáj felületén halad- 

 nak át és ez esetben ágaikat dúcztáj felőli oldalukon fejlesztik ki (XII. t., 

 100., 106. ábra) vagy a dúcztáj belsején hatolnak keresztül, és akkor 

 laterodendritiseik minden oldalról körülveszik azt (XI. t. 88. c. g. mot 

 és XVI. t., 7. ábrája). A több dúcztájon keresztülhaladó motorikus, 

 illetőleg funicularis tömlők egészen a központi idegrendszer szolgálatában 

 látszanak állani (lásd XIII. t., 109. ábra), mert úgy vastagabb tömlő- 

 szerü ágaik, mint a vékonyabbak, az idegtörzs hosszában futnak le és 

 transversalis idegekbe ki nem hatolnak. Ezeken a több dúcztáj ra terjedő 

 sejteken háromféle ágazatot különböztethetünk meg : először kevés 

 vastag, tömlőszerü ágakat, melyek vele együtt az idegtörzs hosszában 

 futnak ; másodszor a dúcztájon fellépő, bokrosán elágazó laterodendritise- 

 ket ; harmadszor karcsú karosgyertyatartó módjára "P alakban kiágazó 

 és az idegtörzs hosszában futó vékony ágakat, melyek, úgy látszik, ideg- 

 sejtekkel lépnek kapcsolatba. 



Már itt megjegyzem, hogy élettani feladatuk alapján az ágak két 

 csoportját lehet megkülönböztetni egyazon dúczidegsejten. A dúcztájon 

 bennmaradó és bokrosán szétágazó nyújtványok az associatio feladatát 

 teljesítik a központban. Az ágaknak egy része kilép a dúczból a kerület 

 felé és mint effectorius nyújtvány szerepel. Az ágak előbbi csoportja 

 felel meg a magasabbrendűek dúczsejtjei dendritiseinek, az utóbbiak 

 helyén van a magasabbrendűekben az axon. Ilyen kétféle ágazatnak léte 

 talán kapcsolatba volna hozható a X. t. 81. ábráján rajzolt dúcz- vagy 

 dúczidegsejtnek kétféle chromatikus nyújtványával ; és ennek analógiája 

 alapján tekinthetnők a két vastagabbikat elvezető, a vékonyabbikat 

 odavezető (cellulifugalis és cellulipetalis) ágnak. 



Már a közönséges módszerekkel rájöttünk volt arra, hogy a tömlő- 



