m 



^eittestükkel mintegy biirkolü köpenyét alkotják az idegtörzseknek, 

 nyúitványaik pedig behatolnak az idegbe. A központba haladó nyújtvany 

 az agytáiék commissuráj án áthalad az ellenkező oldalra és ott szét- 

 ágazik A másik nyújtvány osztatlannl megy a hámig és ott szétágazva 

 végágakat küld vagy a hámon át a szabad felületre, vagy csak a 

 hámsejtekbe (XII. t. 103. ábra). ^ 



A test egyéb tájain levő érző diiczsejteken csak ket nyujtvany 

 (XIV. t. 116. ábra) - egy központba tartó és egy kerületi - ritkán 

 fordul elő rendszerint három nyújtványuk szokott lenni (pl. XiV. 

 t 112 113 114. ábráin). Igen sok esetben találunk az érző duczsej- 

 teken négy nyújtványt, melyeknek különféle rendeltetésük lehet. Kettő 

 közülök ugyanis rendszerint a hámba megy, mint érzőrost ; de veg- 

 ágaiknak csak egy része jut el a hámba ; egyes oldalágak letérnek es a 

 hámalatti, illetőleg az izomközti hálózatot alkotják. A harmadik nyújt- 

 vány a központba haladó, mely vagy a transversalis idegbe, vagy 

 egyenesen a főidegtörzsbe követhető. A negyedik pedig egyenes kap- 

 csolatot létesít áthidalás útján maguk között az érző dúczse]tek kozott 

 (XIV t 112 113. ábra, proc. ass) Érző dúczsejtek között azonban 

 leggyakrabban olyképen jön létre az egyenes kapcsolat hogy a köz- 

 pontba tartó nyújtvány egyik oldalága hatol egy másik duczsejthez 

 (XIV t 112. ábra). Vannak olyan sejtek, melyekből három kerületi 

 érzönyúitvány is indul ki és vannak olyanok is, melyekből ket 

 kapcsolónyújtvány halad a szomszédos dúczsejtekhez, s^ vegul van- 

 nak olyanok, melyeknek más dúczsejthez hatoló nyú]tvanyuk Golgi 

 módszerével nem mutatható ki. , , ■ . 



A hámalatti receptorius dúczsejtek n Y u ] t- 

 V anyainak elágazása. Az érző dúczsejtek összefüggésé- 

 nek leggyakoribb módja azonban a hámalatti elemi rácsozat utjan 

 való kapcsolódás, melyben a többszörösen elágazó nyújtványok szom- 

 szédjaikkal többszörös kapcsolatot létesítenek (lásd alább). Természetes, 

 hogy a GoLGi-készítményeken bizonyító erejük csak a valóságos ada- 

 toknak van; a mit nem észlelünk, annak létezését azért eleve nem zar- 



hatjuk ki. ,11' u^^ 



A testfelületi érző dúczsejteknek és nyújtvanyzatuknak egymáshoz 



való viszonyáról a XIV. t. 112. és 113. ábrái vannak hivatva foga- 

 mat nyújtani. Ez a két ábra a XVI. t. 6. mikrophotogrammjanak 

 inimersiós nagyítású képe. Különböző színnel jelöltem az egyes sejte- 

 ket hozzájuk tartozó nyújtványzatukkal együtt, mert egyszínű abran 

 lehetetlen volna köztük eligazodni ; a szürke szín a távolabbról jovo 

 nvújtványokat jelöli. Láthatjuk, hogy a nyújtványok karos-gyertya- 



