190 



tartó módjára ágaznak szét. A mesoglaea-lemez alatt a hosszanti izom- 

 rostoktól kifelé a hámmal párhuzamos gazdag fonadékos ágazatba 

 mennek át. Ezek a fonatok maguk is egy külön hálózatrendszerré 

 kapcsolódnak össze, mint a hogyan a XVI. T. 8. ábráján láttuk. Ha 

 u. i. mi azt, a mi ezen a 8. mikrophotogrammon mint egy sejtnek elágazó 

 nyújtványa tűnik fel, immersiós nagyítás alatt néznők, ép olyan képet 

 látnánk, mint a minőt a 113. ábra tüntet fel. A XVI. t. 4. ábrája vala- 

 mivel nagyobb nagyítással tünteti fel a hálózatnak ezt a submesoglaea- 

 lis részét homlokirányu metszetből. Az ilyen gazdag és bonyolult fona- 

 dékban^szinte lehetetlen az érzőrostok egymással való kapcsolódását 

 biztosra felismerni. Rácsozatos kapcsolódást csak ott mutathatunk ki, 

 hol a sejtek magánosan vannak és nyújtványzatuk szegényes. Azt 

 azonban szinte csodálkozva kérdezhetjük, hogy különben mire való 

 volna ez az egész testet megszakítatlanul áthálózó fonadék, ha nem a 

 folytonos összeköttetés létesítésére. Maguk a fonatok rendszerint a 

 test hosszirányában haladnak és egymással haránt vagy ferde össze- 

 köttetésbe lépnek. A garatban levő érző dúczsejtek nyújtványzata 

 is éppen ilyen fonatokat alkot. 



Érzőszálak. A mesoglaealemezen áthaladó érzörostok a 

 hám sejtjeiben gazdagon tovább ágaznak, karos-gyertyatartó mód- 

 jára és erősen csomósakká válva, intracellulárisan haladnak a 

 hámsejtek felületéig. A felülethez közeledve a nyújtvány vége i — 3 \x. 

 távolságon át, alapjával a felületen álló kúppá vagy bunkóvá vastag- 

 szik meg (XIV. t. 116., 117. ábra con és 115. ábra). A kúpszerű vas- 

 tagulat alapja hol egy szintvonalban áll az illető sejt felületével, hol 

 pedig kevéssé magasabbra emelkedik. Korábbi készítményeimen, melyek- 

 ről a XI. t. 93. ábrája, továbbá a XIV. t. 112., 113. és 144. ábrája 

 származik, a felületen túl nem tudtam követni a nyújtvány okát, mert 

 azon a chromezüst, — mint a 6. mikrophotogrammon is látszik — 

 rendszerint vastag kérget alkot ; sőt legtöbbször a hámfelületig sem, 

 mert az ezüstkéreg a hámsejtek testébe is belenyomul. Csak később 

 a garatban levő érzősejtek ritkán sikerülő színeződése vezetett rá, 

 hogy a kúpszerű szélesedéssel nincs vége az érzőrostnak, hanem ez 

 érzőszálban (proc. sens) folytatódik, ép úgy, mint a Trematodesek tapadó- 

 korongjain (Bettendorf p. 344.) s a Piócza-félék-hen (1. Apáthy [4.]). 

 Csak nagy későre akadtam a kültakarónak olyan részére, mely chrom- 

 ezüstös kéreggel nem volt bevonva és ott is éppen olyannak 

 találtam az érzőrostok végét, mint a garatban ; ezt bizonyítja a XIV. 

 t. 115. ábrája. A garatban levő érzősejtek érzőnyújt ványai valami- 

 vel vastagabbak és hosszabbak, mint az ottlevő pillák. A garat 



