209 



nucleoliisokat, melyeknek a mag fala felé fordított vége árszerűen 

 hegyesre ki van húzva, vagy az egész nucleolus orsószerűvé válik. 

 Látunk aztán olyanokat, melyeket a mag falához értükben talált a rög- 

 zítés és másokat, a hol a nucleolus a mag falára van tapadva rajta 

 ellapulva és kívül a magburkon közvetetlen közelben van a nucle- 

 olusnak egy lefűződött kis része. Egy esetben láttam a kettőjüket 

 még összefűző hidat is ; egy esetben pedig azt, hogy a kiküldendő 

 kis tag már azelőtt levált a nucleolus hegyes végéről, mielőtt ez a 

 mag falát átfúrta volna. Mindezekhez csatoljuk hozzá a granulumok- 

 nak és a nucleolusnak fönnebb szántszándékosan egymás mellé állí- 

 tott azonos festődését is és akkor kétségtelen lesz előttünk állomá- 

 nyuk azonossága. Vagyis a granulumok chromidiumok 

 a Hertwig RiCHARD-féle értelemben. 



A magbeli chromatinának a sejttestbe vándorlása egyebütt már 

 a petesejteken is microscopiumos megfigyelések alapján is rég állított 

 dolog. A Dendrocoelum-h3.11 nemcsak tisztán a petesejteken kínálkozik 

 ez a látszat, hanem mutatkozik sokkal gyakrabban a szíktüszők sejt- 

 jein és a spermaanyasejteken is. 



A chromatikus nucleolusoknak a sejtmagból a sejttestbe kiván- 

 dorlása azonban, ismétlem, csak lehetőség (kétségtelenül megtör- 

 ténik az oszlások alkalmával). A mellette szóló mikroszkópi képek 

 csak igen szigorú bírálat után volnának teljes megnyugvással 

 értékesíthetők. Optikai és mechanikai műtermékek igen könnyen 

 csalódásba is ejthetnek. Optikai műtermékek csak akkor zárhatók ki, 

 ha I — 3 |x vastag és erősen színezett metszeteket a legnagyobb nyílás- 

 szögű fénysugárkúppal (immersiós condensorral, még pedig i"40 N. A. 

 condensorral) és ugyanilyen lencsékkel vizsgálunk s bizonyító erejűek- 

 nek csakis aequatoriáhsan átmetszett sejtmagvakon észlelt képeket 

 fogadunk el. Mechanikai műtermékek csak akkor zárhatók ki, ha a 

 mondott i — 3 [x-os metszeteket előállításuk közben a kés egyáltalában 

 nem nyomta össze és szalagosán sem hasította el. E nélkül a követel- 

 mény nélkül sohasem tudhatjuk, hogy a kés éle esetleg a maga előtt tolt 

 nucleolusokat milyen mesterséges helyzetbe juttatja. Gyakran ugyan, de 

 nem mindig marad látható a készítményben is annak az útnak a nyoma, 

 melyben a kés éle valamely a környezeténél keményebb képletet (péld. 

 valamely nucleolust) maga előtt tolt. Megvallom, hogy ezt a követelményt 

 a tőlem eddig észlelt s a nucleolusok vándorlására mutató képek ez idő 

 szerint még nem állhatják ki, mert vizsgálataimat nem külön, a nucleo- 

 lusok vándorlásának kimutatására való készítményeken végeztem. 

 Ilyenek egyéb czéljaimnak nem feleltek volna meg. Végezetül azt is meg 



Dr. Gelei : Tanulmáuyok. 11 



