210 



kell említenem, hogy az eddig látott képek azt sem záriak ki, hogy 

 megfordítva, a sejttestből vándorolnak chromatina-képletek a sejt- 

 magba, hogy ott nucleolusokat alkossanak. Ha ezt az utóbbi lehető- 

 séget kevésbbé tartom valószínűnek, arra egyéb okaim vannak ; főleg 

 az, hogy fiatal petesejtekben (és a később leírandó fiatal szíksej fék- 

 ben) igen sok a változatú chromatinából álló nncleolust, illetőleg ilyen 

 chromatina-szemcsét tartalmaz, a sejttest pedig nagyon keveset ; később 

 megfordul az arány: sok chromatina-képlet a sejttestben (a chromatina 

 a változata), igen kevés, rendszerint csak egy a változatú chromatiná- 

 ból álló nucleolus a sejtmagban. 



A mikrosomák, mint nyújtványos testek és velük mikro- 

 technikailag azonosan viselkedő gömbölyű, szemcseszerű, pálczika vagy 

 ide-oda hajladozott göbös és másnemű szabálytalan testek igen hal- 

 ványan színezhetők és színük a protoplasmáétól kevéssé üt el. Nem 

 osmiumos rögzítésekben, ApÁTHV-féle hármas festés halvány barnás- 

 ibolyaszínre, forró rögzítők után I. A. jegyű haematein halvány 

 vöröses-ibolyás színre fogja. Mitochondriás eljárásokkal a nagy pete- 

 sejtekben különösen a nyújtványos formák színezhetők jól. Ha színe- 

 zésükre vastimsó-haematoxyint alkalmazunk, azt hosszasan lehet diffe- 

 rentiálni, csak vele az alkalmas pillanatot kell eltalálni. A Benda- 

 féle festéskor 2 — 3 |t vastag metszeteket kell használni és legfeljebb 10 

 másodperczig szabad differentiálnunk. Természetüket illetőleg semmi 

 biztosat sem mondhatok. Esetleg nem egyebek, mint a protoplasmának 

 egy-egy feltűnőbb rögei vagy a granulumok átalakulási termékei. 



A mitochondriák fonálszerűek ; némelyek egynemű fona- 

 laknak, mások szemcsesoroknak mutatkoznak. Igen vékonyak, hullá- 

 mosak, majd csavarosak, ide-oda hajladozók, burkolat osak, sőt össze 

 is csomósodnak. Egyenes, merev pálczikaszerűek itt nincsenek. Kisebb 

 sejtekben aránylag sokkal több van, mint a megnőttekben. A sejttest 

 velük tömören tele van zsúfolva. A nagyobb sejtekben vagy egyenle- 

 tesen szétoszolnak, vagy bizonyos foltokat, vagy a sejttestnek egy 

 középső övét foglalják főként el. Legtömegesebbek mindig az attractiós 

 sphaera körül. A vastimsó-haematoxylint megfelelő rögzítés után 

 oly erősen tartják magukban, hogy 3—5 [x metszeteket 5 — 10 másod- 

 perczig differenti alhatunk 20/q-os vastimsóoldatban. Annál könnyeb- 

 ben elvesztik a BENDA-féle festés színét. Ehhez az eljáráshoz a fes- 

 ték kivonására i — 2 perez van elő írva, de a Dendrococluni-han 

 a mitochondriák 2 — 3 [x vastag metszetekben néha már 10 másod- 

 percz alatt is elvesztik színüket. A föntebb ismertetett granulumok 

 sokkal erősebben tartják a kristály-ibolyaszínt. 



