211 



Valamennyi festési eljárással bizonyos erősebben színeződő foltjait 

 vagy nagyobb területét, esetleg övét vehetjük észre a sejttestnek, 

 melyekhez hasonlót Böhmig [3.] Taf. XV. 8. és ii. ábráján láthatunk. 

 Nem említettem ezt a jelenséget a protoplasma sajátságai között, 

 mert az erősebb színeződésű helyeket az előbb leírt háromféle formált 

 elemre sikerült felbontanom. Már egyszerű festésekre láthatjuk, hogy 

 igen sok granulum van e foltokban. Mitochondriás eljárások pedig 

 mitochondriák igen nagy számát, vastimsó-haematoxylen mikroso- 

 mákat mutat ki. A BENDA-féle eljárás a mikrosomákat nem színezi 

 oly erősen, ennélfogva a foltok nem olyan sötétek, mint vastimsó- 

 haematoxylinnel. A formált elemeknek ez az egyes helyeken, vagy 

 egész övben tömeges együttléte egymáshoz való szorosabb viszonyuk- 

 ról tesz tanúságot. Ez a viszony lehet származásbeh, mert a granulumok 

 és a gömbölyű mikrosomák között festődésbeli átmenetek vannak. 

 Sokkal valószínűbb a működésbeli viszony a sejttest tömegének gya- 

 rapítására. Annyi bizonyos, hogy a petesejt testének gyarapodásával 

 nagyon fogy a mitochondriák száma, a granulumok pedig a sejttest 

 belsejéből úg5'szólva eltűnnek, microsomák ellenben bőven találhatók 

 a teljesen érett sejtekben is. 



A sejtmag alakj a, megfelelően a sej ttest alakj ának, gömbölyű 

 vagy ritkán kerülékes. Forró rögzítők után ezt az alakját minden körül- 

 mények között megtartja. Sublimat, ZENKER-féle folyadék és formol- 

 salétromsav, valamint Flemming-íé\e folyadék után igen gyakran lép 

 fel rajta féloldali befűződés vagy bevágódás, a Flemming-íéle után 

 a magfelület erősen redős. A centrosoma igen gyakran a mag felü- 

 letének egy orsóalakú bemélyedése közepén található. A magvat vas- 

 tag és erősen színeződő maghártya borítja. A magban gerendázato- 

 san. osmiumtól alveolárisan vagy finom szövedék képében rögzítődő 

 magplasma, a kifejlett petesejtekben egy nagy chromatikus nucleolus 

 és chromatin-szemcsékből különböző és változó (chromosomaszerű) ala- 

 kulatok, a chromosamák hét négj^es csoportja látható. A nucleolus 

 nem mindig egynemű ; van chromatikusan festődő része, mely vagy 

 felületén, vagy belsejében gerendázatosan fekszik. A magburok felé 

 nyúlt alakokban a chromatin gyakran a burok felőh oldalra gyülem- 

 lik. Mattiesen szerint a fogamzásra előkészítő oszlások alatt a nucleolus 

 eltűnik. 



A magbeli chromatinnek két változata észlelhető. Az egyik (a vál- 

 tozat) a chromatikus nucleolusokat alkotja (részben vagy egészen) 

 s a nyugvó mag chromosomanégyeseiben is előfordul gömbölyded, LA. 

 jegyű haemateintól és kristály-ibolyától igen erősen, toluidinkéktől 



14* 



