213 



mögötti térre csak két ág nyúlik hátra, melyek azonban a két fark- 

 vég felé haladó bélcsatornaág módjára ágazataikkal az egész teret 

 betöltik. A tüszőjáratok collagén állományú, de sejtnélküh s igen 

 vékony sajáthártyával (membrana propria) borítva, a kötőszövetbe 

 vannak beágyazva, tehát a kötőszövettel szemben éles határuk van 

 (JijiMA, p. 417.). A testbéli izmok szolgálatukra különösebb csopor- 

 tokba nem állanak össze. 



Már MiNOT megíigyeh, hogy a szíktüszőkben kétféle : kicsiny 

 és finoman szemcsés, nagy és durván szemcsés sejtek vannak, e két 

 véglet között mindenféle átmenettel. Az utóbbiaknak az előbbiekből 

 való kifejlődését a Dendrocoelnm-h^.n Jijima (p. 417., 454 — 455.) és 

 Stoppenbrink (p. 516—517.) követik nyomon. Utóbbinak áUítását, 

 mely szerint attól kezdve, hogy az első érett szíksejtek a folHculusok- 

 ban fellépnek, a fiatal szíksejtek oszlása, tehát szaporodása is, meg- 

 szűnnék : nem tudom megerősíteni, mert én későbbi szálazatos oszlá- 

 sukat és így gyarapodásukat is gyakran tapasztaltam. 



A szíksejteknek ép úgy, mint a petesejteknek, csak ezekénél 

 vastagabb pellicularis sejthártyájuk van (Böhmig »Zellmembran<< [3.] 

 p. 459.)- A sejttestük határozottan odvacskás szerkezetű (1, Mattiesen, 

 Taf. XX., Fig. 3. a), b) ; Stoppenbrink, Taf. XXV., Fig. 5.). 

 Ennek a szerkezetnek legjobb megtartója a tiszta osmiumtetraoxyd- 

 oldat és valamennyire a ZENKER-féle folyadék. Az odvak nem kicsi- 

 nyek. Különböző nagyságúak. A sejttest különösen fiatal sejtekben 

 feltűnően chromatikusan színeződik, kivált I. A. jegyű haemateintól, 

 toluidin- és anilin-kéktől és saffranintól, de nem oly feltűnően vas- 

 timsó-haematoxyhntól. A voltaképeni protoplasma, mint alább látni 

 fogjuk, a megnőtt sejtekben nagyon megfogyatkozik. 



A szíksejtek a szerzők véleménye szerint kétféle terméket halmoz- 

 nak fel. Kennel- nek róluk tett következő kijelentéséből : »a legnagyob- 

 baknak — a szíksej tekét — a Dendrocoelum ladeum-hcín találtam, a hol 

 azok durván szemecskések és sok olaj cseppet tartalmaznak « 

 (Fig. 3., Taf. VII.) (p. 140.), kitetszik, hogy ő már mindkettőt látta. 

 Zsírcseppek jelenlétének mikrotechnikai bizonyítékát osmiumszínezés- 

 sel csak Mattiesen adta (p. 285.). Vele egyező eredményre jutott 

 Stoppenbrink is (p.515— 516.), a ki kiemeh, hogy a sejttermékek 

 kimutathatásában része van a rögzítőszereknek is. Nekem éppen az igen 

 különféle rögzítőszerek és festékek használata révén sikerült kimutat- 

 nom, hogy a sejttestben négyféle mirigytermék és a fiatalokban ezen- 

 kívül kétféle elemi sejtorganum van felhalmozva. A mirigytermékek : 

 I. héjszemcskék, 2. glykogen, 3. zsír és 4. egy a protoplasmában 



