218 



ban maradt szíksejtek csak az érett szíksejtek kijutásának állhatják 

 útját, de nem akadályozhatják meg azt, hogy a petevezetéken felfelé 

 hatoló spermák a tüszőkbe ne jussanak. Különösen a petevezeték- 

 nek tágult fej végi szakaszában, — a tubában — a hol a spermiumok 

 hosszú időn át várják a petesejtet és a hová sok szíktüsző szájadzik, 

 volna alkalom bőven rá, hogy a spermiumok a tüszőkbe hatolja- 

 nak be. A petevezeték utóbbi helyén azonban, a hol tehát spermiumok- 

 nak szíktüszőkbe hatolására mindig meg van adva az alkalom, 

 valóságos zárósejtek vannak, éppen olyanok, a minők a petefészek 

 felől is elzárják előlük az utat. Ennélfogva — azt hiszem — jogos 

 az a feltevésem, hogy a tüszők szájadé ki csator- 

 nájában bárhol fellépő sejtek zárósejtekként 

 m íí k ö d n e k a spermiumokkal szemben. 



A szíktüszők szájadéka körűi gyűrümódra álló vékony körkörös 

 izomréteget mutattam ki ZENKER-féle folyadékkal rögzített anyagon, 

 kellően differentiált vastimsó-haematoxylinás festéssel. E rostocskák a 

 tüszőket zárják el a petevezetéktől nyugalmi helyzetben. 



3. Petevezeték. 



A főidegtörzsek felett haladó s a párzási szervek mögött összehajló és 

 egyesülten a penishüvelyből az ivarelőtérbe vezető csatornába szájadzó 

 petevezetékeket már a régebbi szerzők is jól ismerték. Jijima eredésük 

 helyéül a petefészek külső oldalát jelöli meg (p. 413.), de nem említi a 

 kezdetén fellépő hajlásokat. Én úgy tapasztalom, hogy rendszerint a 

 petefészek dorsolateralis oldalán erednek, egyesekben azonban a pete- 

 fészek külső oldalával, másokban a háti, esetleg a rostrolateralis felé- 

 vel lépnek összeköttetésbe. A vezetékek a petefészekből kezdetben 

 dorsolateráhsan emelkednek, azután erős görbüléssel oldalt és a has 

 felé fordulnak egy tágult kezdeti szakaszt, a tubát formálva, de 

 mindjárt farkvégi irányt vesznek és az idegrendszer fölé érve, 

 annak hosszában folytatódnak. Más esetben hiányzik a kettős gör- 

 bülés, hanem a petefészek dorsolateralis részéből indulva ki oldalra 

 és azután a has felé hajlanak. Jijima szerint (p. 415. Taf. XXL, 

 Fig. 7.) a petevezeték nem egyenes lefutású, hanem a has felé 

 convexus ívekre tagolt. Az ívek találkozási helyén fölül nyitott a 

 petevezeték és oda szájadzanak oldalt a szíktüszők, felülről pedig 

 egy-egy óriási sejt. Valóban ívekre tagoltnak csak olyan rögzítések 

 után látszik a petevezeték, melyekben az állat összehúzódik. Formol- 

 salétromsav után azonban, a mely körülbelül az állatnak azt a hosszát 



