220 



vezetékében keveset. i6 női ivarérettségű állatból háromnak >>uterus<<-ában 

 bőven és egyében egynéhány szálat. Tehát a tubák száz százalékában és 

 az >>uterus<<-ok húsz-huszonhat százalékában van sperma. Ez mindenesetre 

 a mellett szól, hogy a fölvett spermának hosszasabban kell időznie a 

 tubában, mint az »uterus<<-ban. És ha hozzáteszszük még azt is, hogy a 

 tubában mindig sokkal több sperma van, mint az >>uterus«-ban, nem zár- 

 kózhatunk el az elöl, hogy a tubát mint egy második és fő 

 receptaculum seminist tekintsük, melynek fel- 

 adata a Dendrocoelumhan e téren nagyobb, mint az első- 

 nek, az >>u t e r u s<<-n a k. 



MicoLETZKY a Planaria alpiná-ró\ szóló dolgozatában >>Haupt- oder 

 primáres Receptaculum seminis<<-nek az uterust, »Neben- oder secundáres 

 Receptaculum seminis<<-nek a tubát nevezi. De szerintem nem az a fő 

 receptaculum, a melybe a sperma először jut, hanem az, a melyben utol- 

 jára és leghosszabban időzik. Az uterus nyaki része vaginaként szerepel, 

 tágult részében — a mint látni fogjuk — voltaképen mirigy. 



A tuba megnyúlt tömlőhöz hasonlít. Alakja azonban legtöbbször 

 szabálytalan, mert a beléje is szájadzó szíkvezeték felé ki-kiszögelhk. 

 Falát mirigyes természetű (Mattiesen p. 278.) mélybe nyomult hám- 

 sejtek és saját izomzat alkotják. Szájadékát körkörös, valamint átló- 

 irányú záróizmok és belsejében ú. n. zárósejtek (>>Verschlusszellen<<) 

 tartják csukva. Ezekkel azonos zárósejtek állják a tubában a szíktüszők 

 felé is a sperma útját. A tuba a petefészek előtt kissé összeszűkül és 

 azután, mint Stoppenbrink megjegyzi, trombitaszerűen kitágulva 

 nyomul be a petefészekbe. A MATTiESEN-től ismertetett zárósejtek ebben 

 a tágult részben vannak, mint dugó az üveg szádában és a dugó fejeként 

 mélyen belenyomulnak a petefészekbe, abból egy félgömbszerű teret 

 elfoglalván maguknak. A zárósejtek nem besülyedt hámsejtek, hanem 

 alapi hártyán ülő, megnyúlt, hengeres, néha lombikszerű sejtek. A tubá- 

 ban legbelül levők merőlegesek a tuba tengelyére, a petefészek felől esők 

 tengelyükkel mindinkább- a petefészek felé haj ólnak, végül a legszélsők a 

 petefészek felületére merőlegesen és a tuba tengelyével párhuzamosan álla- 

 nak. A sejteket igen finom szivacsos, csaknem egynemű sejttest jellemzi, 

 melynek bizonyos szilárdsággal kell birnia, mivel szerkezetét az erős 

 mechanikai hatású rögzítőszerek sem változtatják meg. Ez általában hala- 

 vá-nyan színeződik minden festéktől (toluidin-kéktől pl. zöldesre) s csak 

 a szabad felület felől láthatók I. A. jegyű haemateintól erősebben (kékre) 

 színeződő foltjai. Sejtmagjaik hasonlók más hámsejtek magjához és semmi 

 különöset sem mutatnak. A spermafonalak annyira vékonyak, hogy 

 a tuba záróizmai útjukat nem állhatják. Ütjukat állják azonban e záró- 



