239 



gellum visszahúzódott helyzetében többnyire a fal szembenfekvő részé- 

 nek mélyületébe illik bele, úgy hogy az űrtér hosszmetszete egy hul- 

 lámvonalat mutat. A redőkben itt is ugyanzok az elemek szerepelnek, 

 mint a bulbus ürterének papilláiban. 



A penis nyugalmi helyzetében a flagellum igen különböző hely- 

 zetbe kerül a szerint, hogy a penispapilla, illetőleg az azt alkotó redő 

 belső lemeze mennyire húzódik vissza. Visszahúzódhatik ez (különösen a 

 tojás képződésekor) annyira, hogy a penispapilla külső lemeze is (ennek 

 mintegy fele) betüremkedik az űrtér felé. Viszont elernyedhet annyira, 

 hogy a penisredő belső lemeze is kívülre jut s a flagellum közvetet- 

 lenül a ductus ejaculatorius szájadékától nyúlik be, a bulbusürtér felé. 

 A szövegközi ábra egy közbülső helyzetet tüntet fel ; ez ábrabeli 

 helyzet hasonlít az JijiMÁ-tól a XXI. táblán közölt i. ábrához. Sem 

 JijiMA, sem eredeti rajzán O. Schmidt nem tüntetnek fel a flagellum 

 tövén kívülről föllépő körredőt és a flagellum, valamint az űrtéri fal 

 között körbefutó árkot (lásd a 17. szövegközi ábra a-val jelzett helyét), 

 mely a flagellum és a penisfal határát, illetőleg egymásba való 

 átmenetelük helyét jelöli. Ezt a helyet azért tartom megemlítendőnek, 

 mert a flagellum kitürem.lítése esetén is jól látszik a penispapilla végé- 

 nek hirtelen megszűkülésénél. 



A penisnek, mmt párzás alkalmával nagyfokú izomimozgást végző 

 és a rajta átvonuló sperma részére cons?rváló vagy tápláló anyagot 

 juttató szervnek szöveti alkotásában főként izomsejtek és a rajta 

 kívül eső mirigysejtek csatornái vesznek részt. Van saját kötőszövete, 

 úgy sejteknek, mint alapállománynak képében. Beidegzésére elszórt 

 dúczsejtek szolgálnak. Bélelőhámját a mirigy vezetékek végei egészen 

 elnyomják. Takaróhámja ellapult, csillangós hám. 



Izomzat. A Dendrocoelum peniscnek izomzatát alapos tanul- 

 mányozás után épp úgy bonyolultabbnak találtam az eddigi ismerte- 

 tésekhez képest, mint a garatét. Az egyetlen m.ód, a mivel kellő eredményt 

 érhetünk el a penis izmainak vizsgálatában az ApÁTHV-féle utóara- 

 nyozás (sublimátos rögzítés). Az izomrostok kimutatására leggyak- 

 rabban alkalmazott vastimsó-haematoxyhnes eljárás itt azért nem 

 használható kellő sikerrel, mivel a penisben egyrészt vastag és tömören 

 álló, másrészt nagyon vékonv és egymástól távoleső rostok váltakoz- 

 nak és az utóbbiakból a festék kivonásakor a haematoxyhn már 

 rég kivonódott és a rostok megkülönböztethetlenekké váltak, mikor 

 a vastagokat egymástól a festés sötétsége miatt még meg se tudjuk 

 különböztetni. Az aranyozás közben azonban, nem színeződvén sem 

 a kötőszöveti sejtek, sem az alapállomány, és csak kevéssé a mirigy- 



