240 



vezetékek, az izomrostok erős meggypiros színük alapján nagyon jól 

 felismerhetők aránylag vastag metszetekben is. 



A penis bulbusában háromféle izomsejt van. Az izomzat főtömegét 

 vastag és a félgömbszerű bulbus átmérői síkjaiban minden irányban 

 futó és így gazdag szövedéket alkotó rostok képezik. (Sürübb a szö- 

 vedék még a 17. szövegközi ábrában jelzettnél is.) Ezt a szövedéket 

 már MiNOT ismerteti (p. 433.). E rostoknak jól kivehető nagy űrterük 

 van. Szabálytalan alakú, sejtmagvas részük vagy vastag és rövid nyélen 

 ül, vagy közvetetlenül a roston fekszik. Végükön csak 2 — 3 vastag ágra 

 válnak szét, melyek néha igen nagy szögben térnek el a főágtól a 

 szövedék többi rostjainak ott elhaladó valamelyik fő irányába. A rostok 

 ugyanis nem egyenletesen szövődnek össze, hanem számos, az ürtér 

 felé tartó, sugárirányú teret, rést hagynak szabadon (lásd a szövegközti 

 ábrán a nyilak irányát). Ezeken a réseken haladnak a mirig3/vezetékek 

 és ezeket a réseket szűkítik meg a szövedék összehúzódott rostjai, a 

 bulbusba préselvén az azokban levő váladékot. E rostoknak másik 

 feladata a bulbusűrtér szűkítése. 



A második és harmadik izomsejtféleség az űrtér közvetlen köze- 

 lében, a hám alatt fekszik. Ezek vagy igen vékony, orsószerű rostok, 

 melyek görbülten egyik mirigyszemölcsböl a másikba, esetleg egyenesen a 

 környező kötőszövetbe haladnak, vagy csillagalakú izomsejtek, a 

 melyek az egyes szemölcsök tengelyében maradnak. Feladatuk a 

 szemölcsökben levő mirigy termék kiürítése, miközben a szemölcsökből 

 kifutó rostok megrövidítik a szemölcsöket, a bennük levő csillagalakú 

 sejtek pedig összeszorítják az ágaikkal közrefogott vezetékeket. 



A penispapilla izomzatát Minőt (p. 435 — 436.) a követ- 

 kezőkben körülbelül helyesen írja le : >>Találunk egy külső és egy belső 

 körkörös réteget, és a kettő között sugárirányú rostokat vegyesen 

 hosszirány úakkal. << Miként azonban ábráimon is látható, jól meg- 

 különböztethető réteget csakis a külső körkörös rostok alkotnak. 

 Befelé a papilla a penishüvely felőli felülete és a penisűrtér közötti 

 távolságnak mintegy közepéig hosszanti rostok következnek, az űrtér 

 felől azonban a körkörös és hosszanti rostok egymással össze vannak 

 keveredve. 



A külső körkörös réteg női ivarúvá vált, jól kifejlett állatok 

 penisén csaknem még egyszer olyan vastag, mint az ábrámon. E réteg 

 rostjai csövesek, egymás mellett tömötten állanak, de nem párhuza- 

 mosak. A penis vége felé a rostok megvékonyodnak és egymás mellett 

 lazán állanak. Ez a réteg magának és egyúttal rostjainak is folytonos 

 vékonyodása közben a flagellumra is átfolytatódik addig (az ábrán a 



