252 



nak. A készítmények valószínűvé teszik előttem azt, hogy izomzata 

 éppen olyan csillagalakú sejtekből áll, mint a petevezetéké és bél- 

 csatornáé. 



A r e c e p t a c u 1 u m falát mindenütt m i r i g y h á m- 

 ként ismertetik. Ügy tapasztalták, hogy a hámsejtek az alapi 

 hártyán vékonyabb alapon ülve szabad végük felé folyton vastagod- 

 nak, itt néha hólyagosan földuzzadnak és legömbölyödve végződnek. 

 Készítményeimben egyes helyen egészen egyenletes, másutt pedig 

 (lásd 17. ábra) különböző magas sejtekből alkotott hámot figyeltem 

 meg. Hengeresen megnyúltak, vagy hosszúra kihúzottak csak azok a 

 sejtek, melyek a hólyag oldalmenti szélén vannak. Hát- és hasoldalt 

 többnyire köbössé, illetőleg ellapulttá lesz a kifejlett Dendrocoelum 

 receptaculumbeli hámja. Tapasztalták, hogy a sejtek egynemű alapja 

 mindig erősebben színeződik, mint elmirigyesedő szabadfelületi vége. 

 A sejttest szerkezetét odvacskásnak (ill. vacuolásnak) írják le és 

 mirigytermékként kevéssé színeződő szemecskéket ismertetnek. A sejtek 

 határát nem igen tudj ák kimutatni, pedig azt f ormol-salétromsavas rögzítés 

 után I. A. jegyű haematein, ZENKER-féle után szintén a haematein, 

 vagy a vastimsó-haematoxylin jól feltünteti. 



A magam egyéb észleleteit a következőkben foglalom össze. 

 A sejtek alapjuk felől, a hol egyszersmind sötétebben is színeződnek, 

 fonalkás szerkezetűek. A fonalkás szerkezetet egyfelől a táplálósejtek 

 behatoló nyújt ványai okozzák, melyeknek, mint valami trophospon- 

 giumnak átmetszeteit formol-salétromsav után ApÁTHV-féle hármas 

 festésre a sejtek keresztmetszetében jól kivehetjük. A fonalkás szerkezet 

 azonban, főként a sejtek kerületében látszik. Oly élesen elkülöníte- 

 nem azonban ezeket, mint a kültakaró hámsejtjeiben, vagy a később 

 ismertetendő penishüvelyi hámsejtekben szintén a sejtfal mellett kerüle- 

 tesen elhelyezkedő fonalkákat, nem sikerült. A hevesen ható subli- 

 mat-alkohol, mely után az egyes képletek rendszerint erősebben 

 festődnek, a puha sejttestet annyira eltorzítja, hogy a fonalkák való- 

 színűleg összekuszálódnak ; ZENKER-féle folyadék után pedig a vas- 

 timsó-haematoxylin kivonásakor csaknem együtt halványodnak 

 a protoplasmával, és csak halvány fonalkás szerkezet látszik, élesen 

 megkülönböztethető fonalak nélkül. 



A sejtek alapjának chromatikus színeződése az űrtér felé folyton 

 halványul, a magon túl nem messzire folytatódik, és e halványodással 

 fokozatosan nő a váladékszemecskék mennyisége is. Ügy látszik, a sejtek 

 alapja egyúttal a mirigy termék előállásának is ki nem fogyó folytonos 

 forrása. Onnan vándorolnak kifelé a kezdetben I. A. jegyű haematein- 



