260 



szövegközi ábra), mintha az egy méhlépben az egyes sejtek falát képezné, 

 A szervet vastag izomréteg burkolja, melyben igen nagy mennyiségű 

 kötőállomány, de kevés kötőszöveti sejt van. 



A szerv izomzatát először Jijima ismerteti (p. 423.). Ö alapja 

 felől szövedéket alkotó rostokat, belőlük induló és a szerv hosszában 

 haladó hosszanti rostokat és egy körkörös izomréteget ír le, mely kezdet- 

 ben a szerv szabad vége felől a bélelőhám alatt halad, bennebb azonban 

 mindinkább eltávolodik tőle és belevág a szövedéket alkotó rostokba 

 s ezeken keresztül, mint egy kúp palástja, egészen a szerv felületére 

 hatol. Jijima leghelyesebben ezt a palástszerü körkörös réteget ismerte 

 fel, melyet fent említett rajzán egy sötét vonallal jelez. Ezt a palástszerű 

 réteget azonban, tekintettel arra, hogy a benne haladó körkörös rostok 

 igen vékonyak és anyagát túlnyomólag kötőszöveti alapállomány képezi, 

 kötőszöveti palástrétegnek nevezhetjük. Ez fontos választó- 

 fal a szervben annálfogva, mert betakarja a szervnek mirigy vezetékes 

 részét a szövedéket alkotó rostokkal és kifelé rekeszti a szervnek mirigy- 

 telén, főként hosszanti rostokból álló részét. A mirigyes ürtérre sapka- 

 módra borul rá az izomrostoknak az átmérői síkokban minden irányban 

 haladó olyan szövedéke, minőt a penis bulbusában ismertünk meg. Itt az 

 izomrostok sokkal sűrűbben állanak, mint apenisbeliek. Kötegeket és a 

 kötegek között megszabott réseket a mirigyvezetékek számára nem alkot- 

 nak, mint a penisbeliek. Az egyes rostok az ottaniaktól abban is különböz- 

 nek, hogy végükön nem ágaznak szét, hanem csak ellapultan szétterülnek 

 (lásd 14. szövegközi ábrát), miként azt az izomrostok szövettani ismerte- 

 tésekor leírtam. E szövedékbeli izomrostok közül egyesek hosszirá- 

 nyúakká válnak a mirigyes réteg felett, de ezek nem azonosak a Jijima- 

 féle hosszanti rostokkal. Egy-egy rost szintén bekerül itt is a tisztán 

 mirigyesnek látszó hámrétegbe is ; ezek felelnének meg a penis azon 

 rostjainak, melyek a mirigyszemölcsöket látják el. Az izmos mirigy 

 bulbusának szövedékét alkotó rostjai mind a palástszerü kötőszöveti 

 rétegben végződnek, rajta keresztül nem hatolnak. Már pedig hogy 

 Jijima értelmében a szerv hosszanti rostjaivá válhassanak, át kellene 

 rajta hatolniok. Jijima szerint ugyanis a bulbus szövedékes rostjai 

 válnak a szerv szabad végén hosszantiakká (p. 423.). Azonban a szerv 

 papillájának hosszanti rostjai .szerintem egyrészt az ivarelőtér falából 

 hajolnak ide át, másrészt a bulbus felől a kötőszöveti réteg külső oldalán 

 erednek. A hosszanti rostok oly sűrűn állanak és köztük is annyi a kötő- 

 szöveti alapállomány, hogy az itt-ott látható kötőszöveti sejt (osmium- 

 sublimat, toluidina-kék) össze-vissza van préselve tőlük. Nem említi 

 Jijima, hogy a papilla külső hámja alatt is van vékony rostokból álló 



