((8) 94 — 
wævsten af grøtsten, som foræredes. På en: anden af 
pip er også funden 'en lignende, ligeledes foræret. | 
På Heg bakken findes 3 gravhauge. | ti 
På Nordgerdet findes'oppe under'fjeldet 6 gravhauge. 
I en, som blev udkørt for omtrent 20 år siden, fandtes'et 
sværd af/jern, derersforkommnt, samt en liden hein, 
ssom jeg 'erholdt; den er 24% lang, 34% i+0' med hul å den 
ene ende, den er altså mærkelig 'ved sin ringe størrelse: 
. På Vatn fik jeg: høre, at der for nogle år siden i en 
haug 'skulde være funden en sten med nogle tegn på, som 
en slags bogstavert. — 'Stenen skulde være bragt tilgårds, 
men ingen vidste nu' at finde den igen. ++ Daijeg formo- 
dede, at det måtte være en runesten, satte jeg alle % be- 
vægelse med at 'søge efter'den. og var 'så heldig selv at 
finde den igen ved én husvæg;, — temmelig overklinet med 
tjære; men "dog ei: mere, endvat'jeg. straks: kunde læse de 
fleste af runerne. Da! gårdens eier; Jon Larsen Vætn, 
var villig til at overlade den til selskabetsoldsamling, bragte 
jeg den med mig til mit kvarter; ved velvillig bistandvaf 
handelsmand:Gran i Selven fik jeg den besørget indsendt 
til: Throndhjem, hvor jeg med omhu fik «den gjort ren før 
tjæren; så at indskriften nw fremtræder:så klart som muligt. 
vdeg fik af gårdens eier, der selv havde fundet stenen, 
fuld besked på: omstændighederne, hyorunder dette var 
skeet. «Nede! mod vandet findesunder en berghaug, ,Bengts- 
berget*, én: ssamling : gravhauge, ei synderlig. store; — 4 
lange (og >L- rund: De 4/lange ligger i én række efter hin- 
anden fra øst mod vest; syd for dem ligger den runde: I 
den næst vestligste af disse langhauge blev runestenen fun- 
den. i 4871 om høsten. > Denne haug er 24* lang, 9 bred, 
2—3' høi. Jon havde begyndt'-at (grave fra den vestlige 
ende.. Da han var kommen oiutr. 54 indover, stødte han 
på runestenen; den: stod stillet/på kant;i haugen, med den 
side, hvorpå runerne,er, indhugne, yeudende ind imod-mid-. 
ten, Han bemærkede straks,at;der var indhugget tegn på 
