BE (49) 
ninger til det akademiske kollegium indeholder nøiagtige 
opgaver over, hvad der her findes af fornlevninger, skal 
jeg her ei opregne, hvad jeg bemærkede af sådanne på 
reisen. 
Fra Bod har oldsamlingen i 1872 fra Husstad erholdt 
en eelt af bronee; sidste år fik den en lignende fra Far- 
stad med opgivende, at den skulde være funden i en sten- 
røs. -— Navnlig at få fuld rede på det sidste fund var hen- 
sigten med min reise derude. 
På Farstad traf jeg i skydsskafferen netop den mand, 
som havde fundet den sidstnævnte celi. Han erklærede, 
at den var funden løs i jorden, ei i en stenrøs, som 
meddelt af den mand, der havde indleveret den til oldsam- 
lingen. Dennes opgave måtte bero på en forveksling med 
et andet fund, som også var gjort på gården. I en stenrøs 
var nemlig funden en del jernsager, et fund, hvorom 
adjunkt Bendixens indberetning indeholder oplysninger. 
På Husstad traf jeg ikke nogen, som kunde give mig 
besked om den fundne celt, og om, under hvilke omstæn- 
digheder dette var skeet. — Den mand, som man antog 
måtte være finderen, var ei tilstede. Jeg måtte altså for- 
lade denne gård uden at kunne erholde nogen oplysning. 
Flere hauge og røser findes der ved gården. 
Fra Bod reiste jeg om Molde med dampskib tilbage 
til Throndhjem. 
Som man har seet, bragte denne lille reise meget in- 
teressante resultater. Jeg havde det held foruden flere 
andre interessante oldsager at kunne indbringe til selska- 
bets oldsamling to fund, der hører til de mærkeligste, som 
bidtil kendes fra det nordenfjeldske Norge, de sjeldne flint- 
sager fra Baret og den for runestudiet så vigtige indskrift 
fra Vatn. Ialt har jeg afleveret til samlingen 20 nummere 
fra denne reise; af disse tilhører 8 stenalderen, 7 jernalde- 
ren (yngre), 3 denne eller senere tid; 1 er af uvis alder. 
Flere oldsager, som ved mit besøg ei kunde skaffes tilveie, 
