(14) 9 
ferierne at disponere over, og disse falde sammen med hø- 

aannen paa landet, viser det sig under den tiltagende man- 
gel paa arbeidsfolk stedse vanskeligere at opdrive de nød- 
vendige arbeidere til gravninger. Derved vil samlingens: 
virksomhed for sit formaal lide et betydeligt afbræk, ikke 
alene fordi den for fremtiden rimeligvis som iaar i rege- 
len kun vil kunne vente at faa enkelte gjenstande fra den 
nevnte archæologiske periode, om hvis betydelige udbre- 
delse i det nordenfjeldske Norge de i tidligere aar foretag- 
ne gravninger have givet saa gode beviser, men ogsaa for- 
di de enkelte større fund, som kunne blive indbragte. for 
det meste ville mangle den forøgede betydning, som den 
omhyggeligere behandling af sagerne og den nøiagtigere 
beskrivelse af gravlægningerne har givet de ved forenin- 
gens virksomhed fremkomne fund. 
Af de ovennevnte 23 numere, om hvis henførelse til 
stenalderen der ikke er nogen tvivl, ere 16 indkomne 
fra de ydre søbygder fra et stykke søndenfor Throndhjems- 
fjordens munding til Namsenfjorden (Fosens fogderi og 
Fladangers prestegjeld af Namdalens fogderi), 5 fra de in- 
dre strøg af Throndhjems stift, I fra Ringerike og 1 (en 
vel arbeidet liden kile af serpentin) er fundet blandt prø- 
vestykkerne i selskabets mineralsamling, uden at dets op- 
rindelse kan opgives. Af de fra Fosen og Fladanger ind- 
komne ere de tre fjerdedele indsamlede af hr. student 
Undset, der ogsaa iaar lagde sin stipendiereise gjennem 
disse egne. Jeg kan ved denne anledning ikke undlade 
at fremhæve det slaaende bevis paa betydningen af disse 
reiser til indsamling af fundne og henliggende oldsager, 
som ligger i den i de sidste aar stadigt forøgede fremkomst 
af stenaldersfund fra kystbygderne. Ved begyndelsen af 
1872, da endnu ingen antikvarisk reise var foretagen paa | 
denne kant, kjendtes der fra hele Fosen og ytre Namdalen 
kun 3 oldsager fra stenalderen, hvoraf 1 i selskabets sam- 
