(6) — 168 — 
imidlertid været af stor vigtighed, fordi det har ledet tl 
at det, ved undersøgelser paa stedet er bragt. til vished, 
at den hører til et større broncealders fund, der indkom: 
til samlingen; for omtrent 20 aar siden (nr. 251—258, be 
skrevet med tegninger »Aarsberetn.* 1857), men om 
hvis findested der ingen anden oplysning havdes, end at 
det var fundet et sted i Rennebu. Det er et af de største: 
fund fra broncealderen, som ere gjorte heri landet, og 
bestaar af 2 gelter, et hovedsmykke med opstaaende spi- 
raler, der imidlertid er afbrækket og ufuldstændigt, en 
naal af eiendommelig form med langt tverstykke, en spyd- 
spids, en stangknap (?), en ,stor nagl og et brudstykke, 
alt af bronee. Det hele er fundet under pløining i en 
bakke, og da der ikke haves oplysning om, at der paa 
stedet er iagttaget tegn lil begravelse, maa det regnes 
for at være et af de fra denne tidsalder saa almindelige 
markfund. 
Fra ældre jernalder er kun indkommet enkelt- 
vis fundne gjenstande, naar undtages et fund af vaaben 
fra Hereim i Rennebu (nr. 1774—76), bestaaende af et 
tveegg get sv er d, en tveegget spydspids og en spydspids med 
agnorer, begge med fal. Det er merkeligt som exempel 
paa den især i den ældre, sjeldnere i den yngre jernal- 
der forekommende skik, at gravgodset forsætlig ødelagdes, 
førend det nedlagdes, rimeligvis med det samme det sam- 
ledes op af det nedbrændte baal og metallet endnu var 
halvt glødende. Sverdklingen er saaledes først bøiet og 
dernæst tvert afhugget paa 2 steder, spydspidserne lige- 
ledes bøiede og den tveeggede ME i 2 stykker; der- 
hos ere falene paa dem begge fladhamrede, og af agno- 
rerne paa den mindre den ene banket ind til bladet, den 
anden halvt afbrukken. Fundet er gjort i en stenhaug 
