— f7 — (9) 
kirke, paa den anden side mod Gulelven, syves der tid- 
ligere at have ligget ualmindelige store, næsten sammen- 
hængende gravpladse, og det synes at være et af de til- 
fælde, hvori man ikke. tilstrækkelig kan forklare antallet 
af hauge af den lange tid, hvori stedet kan haveitjent til 
gravfelt for de i nærheden liggende gaarde, men nødes 
til at tro, at der har været en fælles gravplads.: for; en 
hel bygd eller ialfald for en større grend. - Dertil maa 
dette strøg ogsaa have været særlig indbydende paa grund 
af den frie beliggenhed og den ualmindelig vide udsigt 
over de omliggende bygder. Af den oprindelige. store 
mængde gravhauge er der dog nu kun levninger tilbage, 
aabenbart fordi der i. senere aarhundreder. er foregaaet 
en betydelig oprydning af. før udyrket land. I oldtiden 
har der vistnok i det høieste været 3 vaarde paa sletten. 
Haugen, Jesmo og Kvenil 1); nu ere begge de sidste delte 
i to og til dem er kommen Thorgaard, ligeledes i'to brug. 
Paa den yvdre del, nemlig paa Kvenils grund, er der der- 
for nu kun enkelte hauge tilbage, tildels allerede meget 
udjevnede ved dyrkning. Et lidet stykke, der. ikke er 
1) Disse existerede ialfald i middelalderen, idet de nævnes i Aslak 
Bolts jordebog: Haugr, Thjesmør (den almindelige skrivemaade, 
Gjesmo, er saaledes ugrundet) og Hvinandi; Thorgaard: er der- 
imod vistnok en udpartet del af en af de andre (af gardr i bet: 
særskilt brug paa en gaard) fHvinandi maa afledes af hvina, 
hvine, og vistnok forklares åf den vindhaarde beliggenhed. An- 
vendelsen af et aktivt participium som stedsnavn i et saadant 
betydningsforhold er vistnok usedvanlig; men dog ikke uden ana- 
logi; saaledes nævnes Dipl. Norv. 1, 241 Dynjandi (alt suår mote 
Dynjenda), et sted, der maa have ligget ved det øverste af Akers- 
elven, som det sydlige grænsemerke for Maridalen. Jf. ogsaa det 
af Munch (Beskr. s. 44) anførte Hlægjandi om en grend ved 
Sarpsborg. Med hensyn til overgangen til den. nuværende form 
Kvenil kunde henvises til folkesprogets kvinall ved siden af 
kvinen, hvinende (I: Aasens ordbog). 
