i 23) 
ges af almuen at være et verk af menneskehænder fra 
oldtiden; Undset er derimod tilbøielig til at tilskrive den 
en naturlig oprindelse. Ved mit besøg på stedet må jeg 
tilstå, at jeg fandt den sidstnævnte anskuelse rimeligst, idet 
jeg gik ud fra, at stenarten var et almindeligt konglome- 
rat, som ikke kunde være dannet ved mennesker.  Hvor- 
ledes skulde det i så fald være fabrikeret og i hvilket 
øiemed? Hulen selv er nemlig af ringe dimensioner, 
3 al. i tversnit, medens konglomeratet forekommer i den 
forholdsvis betydelige udstrækning af 700 meters omkreds. 
Da jeg imidlertid ikke besidder fornøden kjendskab til 
geologien, og jeg antog, at spørgsmålet alene kunde løses ved 
dens hjælp, henvendte jeg mig til Hr. Hytteskri ver 
Hauan, som jeg vidste havde bereist Leka i egenskab 
af assistent ved landets geologiske undersøgelse, og han 
har havt den godhed at tilstille mig følgende: :.,.Emaov- 
nen er beliggende knapt "/s mil i n. ø. 409 fra grd, Sols- 
hem -og i et niveau af 184" (hulens bund) over havet. 
Hulens gulv er. den naturlige faste fjeldgrund, Lekøens 
serpentinfjeld. Dens tag og vægge derimod dannes af et 
konglomerat, som opviser fornemmelig Lekøens egne 
serpentin- og grønstene --+ i mere og mindre afrundede 
stykker, fra mindste korn til blokke på 5 å 6 kub.* ind- 
hold — sammenkittede til en særdeles hård, kompakt 
masse ved et gråt, til grovt korn smuldrende ler. Dette 
konglomerat har en så indskrænket udbredelse, optræder 
så lokalt og er så enestående i sit slags, at man efter 
mine iagttagelser og min opfatning her ikke har noget 
naturligt konglomerat for sig, men et ialfald delvis men- 
neskeligt værk, Jeg så intet mærke efter, at hulens kon- 
glomerat har staet under havet, der ved en anden loka- 
litet i nærheden har efterladt iøinespringende beviser for 
at have nået ialfald 217 over det nuværende niveau; 
ligesålidt såes spor af lagning i hint serpentinen over- 
