(24) — 216 — 
liggende materiale. Dette er udbredt inden en omkreds 
af ca. 700 meter, når en høide af indtil c;-4"- og 'da hu- 
lens største høide er 1,3”, bliver mægtigheden her ca. 
L7m. Jeg skylder dog tilføie, at det ikke var lang stund, 
jeg heftede ved Emaus-hulen, og vil på forhånd langtfra 
ikke bestride muligheden af, at De eller Hr, Undset kunne 
fremlægge iagttagelser, som berettige til en fra min op- 
fatning modsat anskuelse.* — Som det heraf vil sees, er 
det fra geologisk standpunkt ikke alene tænkeligt, men 
endog sandsynligt, at den omhandlede forhøining ,,ialfald 
delvis er et:menneskeligt verk.* Til besvarelsen af spørgs-* 
målene, hvorledes og hvorfor den er istandbragt, ser jeg 
mig dog ikke istand til at yde noget bidrag. Efter hu- 
lens nuværende omfang at dømme synes den lidet at 
have egnet sig til opholdsted for mennesker, hvortil heller 
intet spor såvidt vides har været fundet; det må dog be- 
merkes, at ,der siges, at man før har kunnet trænge no- 
get langt ind igjennem åbningen* (årsb. 1868 p. 181) 1i- 
gesom det også blev mig fortalt, at hulen og specielt ind- 
gangsåbningen, der nu er så lav, at man må. krybe på 
alle fire gjennem den, før har været høiere. Om dette 
virkelig forholder sig så, må det vel alene forklares ved, 
at det forøvrigt neppe betydelige lag af mindre stene og 
konglomeratstykker, der dækker bunden, i tidens løb er 
bleven forøget ved mnedfald fra vægge og tag. Den nær- 
meste måde, hvorpå sagen videre kunde opklares, måtte 
derfor være at undersøge og borttage dette lag, — Und- 
set forklarer navnets oprindelse afei mr ,,.damp*, på grund af 
fugtigheden i hulens indre; ved mit besøg var den dog 
ganske tør, og jeg hemerkede heller ingen drypsten eller 
andet tegn tilfugtighed; dens beliggenhed høiere end det 
omgivende terræn udsætter den også mindre for at fyldes 
af tilsigende vand, — Et par prøver af stenarten, som jeg 
