ai GE (48) 
Omendskjønt der i Strømninger ofte er et rigere 
Dyreliv, er der ogsaa visse Arter, som synes at foretrække 
det stillere Dyb, ja endog mindre salt og rent Vand, især 
nogle Eehinodermer og Pennatulider, Adskillige, som ere 
almindelige paa den vidstrakte Lerbund i Fjorden uden- 
for, viste sig igjen inde i Beistadfjorden. De hyppigste og 
mest iøjenfaldende paa denne saa fattige Bund vare Tripy- 
lus fragilis, Holothuria tremula (i stor Mængde), 
Amphilepis norvegica, Archaster Andromeda; i 
de inderste Bugters Dynd forekom Ctenodiseus erispa- 
tusisaa store Masser, at hverenkelt Skrabning gjerne bragte 
50 å 70 Stkr. og den gik lige op til kun 6 Favnes Dyb. 
Med Hensyn til Pennatuliderne, hvoraf jeg her traf 
4 Avter, skal jeg hertil føje et Par Bemærkninger om 
nogle andre: 
Pennatula aculeata Danielsen (Chr. Vidsk. Selsk. 
Forh. 1859, Koren og Dan. F, litoralis 1877) maa ansees 
for meget almindelig i Throndhjemsfjorden paa Lerbund 
fra  omtr, 40 til 100 F. D.: i overordentlig Mængde og 
Størrelse fandtes den i Orkedalsfjorden og Gulosen; for- 
øvrigt paa mange Steder ind til i Beistadfjorden; blandt 
Exemplarerne fra Ørkedalsfjorden mangle nogle de længre 
Pigge paa Ventralfladen, men have flere Rækker Zooider 
paa Dorsalfladen og maa derfor henføres til deres Varie- 
tet rosea, 
Virgularia mirabilis Pennatula) Mill, Zoo1. dan. 
forekommer ogsaa paa mange Steder, Jeg har især truffet 
den nær Udløbet af de større Elve (maaske lever den 
helst i mindre salt Vand?), saaledes især i det Inderste 
af  Ørkedalsfjorden' og Gulosen, ved Værdalen og ved 
Stenkjær; paa begge disse Steder gik den op til G Å 7 
Favnes Vand. Koren og Danielsen angive 50 F. som 
det ringeste Dyb G Fortegnelsen over Pennåtulidernes 
Udbredelse 4 Fn; -litoralis 1877). Denne Art ansaaes i 
