DÅ. 
fet noget Fremftod i de GSyåler, de vare beftemte til at opmuntre, ev et 
andet GSpergsmaal. Det Fan vel antage8, at Den, der godt opdyrfer fin 
Sord, væver mange SIvier 0. f. v., å Frugterne af fit Arbeide har Den rette 
og foldeftgjerende materielle Lon, og at Ingen ved Udforelfen af flige Ur- 
beider har for Øie den forholdsviis ubetydelige Lon, en Præmie fan inde- 
holde; og Grfaring vifer, at AGren iffe er den Lon, Præmieæfferne i Ut- 
mindelighed beile til. Shi fiden Medailler, Der netop bedre end rede Penge 
fyned at egne fig til resbelonning, ere blevne det almindelige Belonninga: 
middel, er de Præmiefogende8 Untal mærfelig aftaget; og der gived flere 
(Srempler paa at de, der have faaet en Medaille, have foretrukfet at om- 
tuffe den mod den8 ubetydelige Metalværdie for at beholde den fom et 
hædrende VBidnedbyrd. Men Gelffabet har, fom anfort ved fine Statuter, 
faaet ogfaa denne VBeftemmelfe; og denne grunder fig paa en gammel og 
overalt befulgt Mening om faadanne VBelonninger& Henfigtåmæsfighed. 
See vi hen til SelffabetS vigtigfte og fornemfie Birffomhed, Den 
for Bidenjfabelighed& Jarv, Da maae vi erfjende, at det, foruden at til- 
veiebringe en betydelig Bogfamling, hvortil enhver dannet Mand i Byen 
og Omegnen har Adgang, og hvor han i de flefte Videnffabsfag Éan finde 
vel iffe Alt men dog Meget af hvad han foger; en Naturaliefamling, der 
fan være Naturforfferen til Fornoielfe og Nytte, famt de flere for nævnte 
mindre vigtige Samlinger, har med betydelige Summer virfet til at under- 
flotte videnffabelige Fovetagender af forffjellige Slagd, og bevirket Udgi- 
velfen af mange Skrifter, der tilderle, faaledes fom Keilhaud Gæa er, og 
fom GSars'S Fauna, Langed Klofterhiftorie og Iver Uafens GSprogarbeider, 
forhaabentlig ville blive til Are for Norged Litteratur, men fom uden 
Seljfabets Medvirfning neppe vilde have feet Lyfet. 
GSaaledes tor jeg haabe at have godtgjort, at Gelffabet, i Forhold 
til De faavel aandige fom materielle Kræfter, Det havde at byde over, har 
De 
