65 
de enkelte eller ufammenfatte Ord tilfeier fammed Form i det Jslandffe 
eller Gammelnorffle. & mange ZVilfælde vil det ogfaa være tjenligt at an- 
fore Ordetö Form i det GSvenffe, ifær ved adflillige Drd, fom enten ikke 
ere brugelige i vort GSkriftfprog, eller fom i dette have en mindre rigtig 
Form.  Danffe og fvenffe Dialeftformer blive fun at anfore i et og andet 
Filfælde, hvor et Ord fan blive nærmere oplyft ved famme. 

Idet jeg herved gaaer over til at omtale de forffjellige Formfvfte- 
mer, fom Ulmuefproget har, og hvorledeå man ffulde anvende famme ved 
Ordenes Jndforelfe i Ordbogen, maa det bemærfed, at dette Emne fræver 
en mere udferlig Behandling, da man her træffer mange ilfælde, hvori 
Det er vanffeligt at danne fig nogen beftemt Plan. Deeld gives der to 
eller flere Dannelfeåmaader, af hvilfe det er vanffeligt at foretrætffe nogen; 
Deeld findes den fuldfomnefte Form fun i meget faa Dialekter, og deeld 
maa den overalt anfees fom forældet. Vel funde det her fyned ligegyl 
Digt, enten man ftillede denne eller hiin Form i Sypidfen, da man faa alli- 
gevel maa fætte De afvigende Former ved Siden; men imidlertid vil dog 
den Form, der fætteå i Spidfen, altid fomme meft i Betragtning, blandt 
andet ved alle Henviisninger til Ordbogen. Det var desuden i hei Grad 
anffeligt, at de Former, fom opftilles i den alfabetiffte Rætffe, maatte have 
faa megen Genhed og Unalogie fom muligt; men denne bliver tildeeld van- 
ffelig at opnaae, og fan overalt fun finde Sted i det almindelige Ordfor- 
raad, da de Drd, fom ere indffrænkede til enkelte Dialekter, formeentlig 
ber læmped efter Ddisfeå fædvanlige Former,- ifær naar De iffe ere af 
nogen færdeles Bigtighed. 
Den Plan, fom ber maatte fyneå at være den fortrinligfte, ev vift 
nof den, at man overalt ffulde oyftille de Former, fom efter DOldfyroget 
og de beflægtede Sprog befinded at være de fuldfomnefte, uagtet bisfe til- 
Det Égl, norffe Bidfffelff. Str. i det 49de Uarh, 4de B. 1fte H. En fe 
