66 
deel8 fan være fjelbne, eller maaffe forældede, i Talefproget*).  Endffjont 
dDet i fidfte Silfælde, nemlig naar den fuldfomne Form ikke længere bruged 
i nogen Dialekt, maatte anfee8 for noget driftigt at fætte Denne i Spidfen, 
var det dog i runden iffe mere end en Vilbageforelfe til Sprogetd egent- 
lige Former, og altfaa blot en Gjenoprettelfe af noget, fom har været for- 
fomt. Ved at bedeomme Ulmuefproget maae vi iffe glemme den Omftæn- 
dDighed, at det blot har udviflet fig fom Jalefprog; man har faaleded over- 
alt anfoet det for at være nok, naar man blev forftaaet iblandt fine nær- 
mefte Omgivelfer, og har derfor iffe holdt fig flvengt til faadanne Regler, fom 
maatte hindre Falen8 Lethed og Magelighed. Ligefom man derfor overalt 
har indfort en ftorre Simpelhed i de grammatiffe Former og gjort Endel- 
ferne faa lette fom muligt, faaledes har man ogfaa tildels fagt at gjere 
felve Ordene mere befvemme for Dagligtalen, idet man har forkortet adffil- 
lige af de meft brugelige Ord, og bortfaftet viåfe befværlige eller mindre 
velklingende Lyde. Det famme er jo ogfaa Jilfældet med de beflægtede 
Sprog, idet Dagligtalens fædvanlige Former ved en Mængde Forfortnin- 
ger og Forandringer afvige fra de Former, fom ere hævdede i GSkriftfpro- 
gene. Da nu det norffe Folfefprog iffe er at anfee fom en vanflægtet 
Dialeft, men derimod fom et Nationalfprog, Der i visfe Henfeender ftaaer 
nærmere ved fit Udjfpring end de nu herffende Nabofprog, har det uden 
SJvivl en faadan Betydenhed, at man ved deté Behandling ber have et 
hoiere Formaal for Øie — end blot at holde fig til den meft befjendte Tale- 
form, uden Henfyn til om den er den rigtigfte eller itke. Man har faa- 
fedes Grund til at folge den famme Regel ved dette fom ved andre Sprog, 
det man vel giver efter for Talebrugen, faalænge fom denne fun affafter 
*) S. Prof. Mund'å Afhandling ”om Jndførelfen af en forbedret Retffrivning i 
vort Folfeførog” (i Den Gonftitutionelle No. 181 o. f. for 1845), hvor en faa 
dan Plan med vægtige Grunde anbefales. Det fan her ogfaa anmærkes, at en 
fignende Plan feed tildeeld at være fulgt af Molbed i hans danffe Dialektleri- 
fon, idet han førft har anført Ordene i en Form, fom pasfer til GSkriftfproget, 
og dernæft angivet Deres Form efter Udtalen i Dialefterne. 
