67 
DØrdene8 Endelfer og uvæfentlige Dele, men derimod fætter fig imod den, 
naar den vil gribe ind i Ordene felv og berove bem noget af Dere egent: 
lige Kjerne. 
Men ved at gjennemfore denne Plan i det her ombhandlede Værk 
vilde man dog ftode paa NVanffeligheder; ifær har man flere Grunde imod 
at foretrættøe faadanne Former, fom iffe længere bruges i nogen Dialekt. 
I det Hele vilde det her blive vanffeligt at tilveiebringe nogen fuldbfommen 
Genhed og Harmonie i Ordræffen, faa meget mere fom en fror Deel af 
Ordene fun bruges i enkelte Dialekter, og faaledes Fun tildeels Éan læmpes 
efter de almindelige Regler. I enkelte FJilfælde vil det ogfaa være tvivl- 
fomt, om denne eller biin Form ffulde foretræffes, da den ene fyned at 
have lige faa megen Grund fom den anden. Man vilde fætte fig et alt 
for hvit Formaal, naar man baade vilde fremftille det forefundne Ordfor- 
raad og tillige give det den Form, fom det egentlig ffulde have i et Skrift 
fprog. Der vil endnu være meget at gjere, forend denne Sag fan anfees 
fom afgjort, og det vilde heller iffe være muligt paa een Gang at bringe 
Urbeidet til den Fuldfommenhed, fom for en norff Ordbog maatte være 
onffelig. Arbeidet bor faaledes forft have til Formaal at give en Sil: 
dring af Folfefproget, faaleded fom det nu virkelig er; man bor forft tage 
frem og fille Itil Stue hvad der virkelig forefindes, forfaavidt man felv 
har fundet famme. Herved fan man da foretvækfe det bedfte, faavidr det 
findes, og eller8 overalt jævnfore de nyere Former med de gamle, eller i 
Mangel deraf anmærfe hvad der er eller fyned at være Det vette. 
Det fan her endnu anmærkes, at en anden Plan ogfaa har været 
under Betragtning, nemlig at foretrætfe en af de fortvinligfte Dialekter og 
danne Formfyftemet efter Denne. Derved Éunde ogfaa adffillige Fordele 
opnaae8, da nemlig enhver Dialekt for fig felv har en vis Cenhed og 
MRegelmæsfighed, i hvilfen Henfeende de veftenfjeldffe Syprogarter ifær ud- 
maærfe fig. midlertid fteder man her paa den VBanffelighed, at der endog 
ved de fortrinligfte Dialekter (f. Er. den hardangerffe og vosfiffe) findes 
- adffillige Mangler, hvorimod andre have visfe Fortrin, uden dog at være 
G$ 2 
