68 
fulbfomnere i det Hele. Denne Plan Fan faaleded ikke foretrækked, fordi 
den altfor meget vilde lede til Genfidighed, en Fei hvortil der ellers gives 
Unledning nok i den Omftændighed, at Forfatteren neppe fan have fuld- 
fommen eller ganffe fuldftændig Kundffab om mere end een Dialekt, 
nemlig den fom bruge8 der, hvor han er fodt og opdrag n. 
For faavidt jeg hidtil har Éunnet fatte nogen Beflutning om VBe- 
handlingen af Formerne i Ulmindelighed, gaaer denne altfaa ud paa, at de 
ffulle dannes efter de meft ægte Dialefter i Forening, og Derhob læmped 
faalede8, at de Funne have faamegen indbyrdes Dvereendftemmelfe fom mu- 
ligt. Det gamle Sprog bear eller8 overalt haves for Øie, dog faaledes at 
man iffe derfor taber det nuværende Sprogd VBeffaffenhed af Sigte. De 
Ordformer, fom efter det gamle Sprog ere de vigtigfte, men fom nu ikke 
forefomme i Dialefterne, blive faaleded Fun anførte til nærmere Dplyéning 
og med Anmærfning om, at de ere ubrugelige. Give& der to eller flere 
Former af famme Ord, og den ene af disfe er fuldfomnere end de andre, 
da ftille8 denne Form i Spidjen, hHvorefter de andre fiden anfores. Som 
fuldføomnefte Form anfee& den, Der flemmer meft overeené med de beflæg- 
tede Ord, med andre Ord af famme GSlagå, og med Formerne i det gamle 
Sprog. Saaleded er f. Cr. Djup fulbfomnere end jup, Morgon fulv- 
fomnere end Morgaa, Moøron og Maaro, etla fulbfomnere end eåfe og 
elfje.  Drdene Stuy og Tjøn ere fuldfomnere end Stu og Kjøn, blandt 
andet fordi Ufledningerne hedde ftyya og tyna, men aldrig flya eller Åyna. 
Jor at Læferen imidlertid fan danne fig et mere tydeligt Begreb 
om Gagen, ffal jeg her anfore de mærkeligfte af de Jilfælde, hvori der 
funde være Jvivl om, hvilfen Form man ffulde foretrække. 
1) De Hunfjons-GSubftantiver, fom ende med en ubetonet Vokal, hoved i 
de veftenfjeldffe Dialekter fra Sogn til Lifter Endelfen a, men ellers 
overalt ep; eftenfjeld8 have dog nogle af disfe Ord u og v. Herved 
fan dog bemærkfes, at de flefte Sprogarter, fom have e i Grundfor- 
men, faae Derimod a i den beftemte Form; f. Er ubeftemt: Klokfe, 
beftemt: Rioffa. I det gamle Sprog er Endelfen a for Nominativ, 
