5) 
6) 
70 
imidlertid an (å) i det FJölandffe og tillige i det GSvenffe. Til at 
foreteæffe ax er der bdesuden en Grund i Gyproget felv, idet Ufled- 
ningerne af disfe Ord have een8 Vofal, nemlig ææ (f. Ex. længje), 
hvorfor ogfaa GStamordene burde have eené Vokal, nemlig ag. Der- 
imod er der ogfaa Grund til at foretræffe 4, da Denne Form fyned 
at være den wldfte, blandt andet derfor, at naar ng gaaer over til en 
anden Lyd, beholdes almindelig a, fom i gakf for gang, fprakt for 
fprang *); hvortil Fan foie8, at der Igived beflegtede Former, fom 
bave 11, f. Ex. Syrunga, fungje,— og faadanne Ufledninger gaae i 
andre Vilfælde blot ud fra a.  FImidlertid forefommer det mig dog, 
at aa bor foretrætkes. 
Qyden jo gaaer over til jø i de nordlige Diftrikter fra Gondfjord, 
famt i Hallingdal og Balders, f. Gr. Ljøs, njøte, bjør (el. bjøde). 
De andre GSyprogarter have derimod ofteft jo, og Denne Form femmer 
overens med det gamle Sprog og bor altfaa foretrækftes, dog maafkee 
iffe i faadanne Ord fom Sjv og Snjo, der Éun fjelden have denne 
Form. 
Gfter 1 og au bortfalder 4 i de flefte veftenfjeldfle Dialekter, f. Er. 
fiue, laua. I famme Silfælde og famme Sprogarter bortfalder ogfaa 
9, f. Gr. Stu, Lau. I de oftenfjeldfle, ifær de oplandffe Dialekter 
er Formen fulbfomnere, f. Cr. Duge, Haug, Lauv, Huye. Det ev 
her Fart, at de fidfte bor foretvæffes;- de Ord, fom efter det fore- 
gaaende ffulde ende paa a, funne her uden VBanffelighed faae fin fuld- 
fomne Form, Da denne virkelig forefindes i det Hardangerffe og Vos- 
fiffe. 
Gfter en Bokal eller i den fidfte Deel af et Ord bortfalder D overalt, 
undtagen i Nordfjord og fendre Sondmor, hvor det dog har en foær- 
egen, meget blod Udtale (jævnfor det 'isl. gjennemftungne D). Da 
%) I forfortede Former har man imidlertid ogfaa aa; faaledes gaa Cqanqga); 
jævnfør faa (anga). 
