72 
til bn, men almindeligft til im, f. Er. Stann, Emne. Den fidfte 
Form er, fom befjendt, ogfaa antagen i det GSvenffe. Da den gamle 
Form ber iffe fyne8 at være af fynderlig Bigtighed, er det maaffee 
bedft at foretrætfe den almindeligfte; dog ber Der gjere& en Undtagelfe 
ved de Ord, fom ere tydelige Ufledninger af en Form, der har 4, faa- 
fom fivna, fovna, rivna. 
11) Endelig fan anfored, at Partifelen 14 gaaer over til p i alle nordlige 
Diftrifter fra Gondfjord og Guldbrandddalen, f. Er. aar, Odyr. 
Denne Form er gjennemført baade i Jélandfl og Gvenff, og har faa- 
fedes meget for fig, faa at den maaffee maatte foretvæffes ved de al- 
mindelige Ord. Et betydeligt Untal Ord, fom ikfe ere almindelige, 
tommer imidlertid til at ftaae for fig felv, enten Den ene eller den 
anden Form foretræktfes. 
Blandt de Former, fom overalt ere bortfaldne eller forandrede, blive, 
foruden det foromtalte vin, endnu at maærfe: 1) rD overgaaet til v, f. Er. 
Gar, Bor (eftenfjelvs8 med en færegen Udtale) 2) D og t bortfaldet 
efter en Vocal i Enden af UAdjeftiverne, f. Gr. maala (for maalad og 
manlat), falle (for fallet. Ut n i avdffillige Former ogfaa bortfalder, 
vedfommer mere Grammatifen end Ordbogen. 3) Det gamle hv er over- 
gaaet til fy, f. Er. fyit; oftenfjelds har man dog i nogle faa Ord hH for 
by, f. Er. haar (for hvar). Efter det Foranferte blive disfe gamle For- 
mer iffe foreteufne, men Fun anforte i Ordbogen til nærmere Oplyåning, 
hvortil Jævnforelfen med det gamle Sprog for en ftor Deel vil blive til- 
ftræffelig. 
Som almindelig Unmærkning ved de foregaaende Stykffer maa an- 
fore&, at de afvigende Former ber i de fornedne Tilfælde blive indforte 
paa fit Sted i Ordraæffen med Henvisning til den Form, hvorved For- 
flaringen og de nærmere DOplysninger finded. Ut der eller8 forefomme 
mange Silfælde, hvori det er vanffeligt at folge nogen beftemt Regel, vil 
man allerede funne fljonne af de foregaaende Fortfattede VBemærkninger, 
der iffe juft Funne anfeeå fom nogen beftemt Plan, men heller fom en 
