i 
9 
1. En Deel af Ordene under Y. 
aud”, (au, aue), adj. blottet for, fom 
albeled mangler eller favner en Sing; 
ogfaa fom, øde. Næften almindeligt 
(ellers = fri, lend). GFIsl. audr, øvde, 
ledig. Dei va reint aude fyre dæ (Sdm.), 
det fandtes iffe hos dem. Dær æ audt 
fyre Folf, der er iffe et Menneffe at 
finde. Heraf ide, v. a. og vide, adj. 
aud-fjenv», avj. fjendelig, let at Fjende, 
Nordre Berg. (—utfjend), Gs. aud- 
kendr; Sv. ödkind. Den gamle Par» 
tifel aud, fom bemærfer en Lethed, fin= 
Des her fun i dette og et Par andre Ord. 
aud-fet, adj. n. let at fee, tydeligt. Sdm. 
(Dgfaa IL.) 
aubdsleg (aufle), adj. om et Sted: frille, 
eenfomt, tomt for Menneffer. Alm. (i 
Fell. auffleg). Sv. ödslig. 
aud-var, adj. nøieregnende, ffarpfrende. 
Sdm. (fjelben). 
aubdvis (audvife), adj. eenfoldig, taabelig. 
Sogn. 
Uue, f. fe Auga. 
Uuer, f. Uuger. 
Uuge-Evite, m. bet Hvide i Øiet. (Val- 
Derd o. fl.). IS. augnahvita. 
Uuge-lag, n. fee Uugnelag. 
Uuge-leite (og Uugløite), n. Horizont. 
Synskrevg; ogfaa: den Stræfning, fom 
man paa een Gang fan fee eller overs 
fEue. Tell. Sæt. (Ifr. Leite, Himnaleite.) 
Uuger (Uuer), m. en Fiffeart (Snarre, 
Gasterosteus Spinachia), faa Faldet af 
dens flore Øine. VB. Stift. I Svm. 
Tindauer, til Forffjel fra Redfiffen (Per- 
ca marina), fom her falde8 GStor-Auer 
og i Sogn blot Uuger. 
auget, augutte, adv. bagvendt (Hard.). 
See ovugt. 
Uugna-faur, m. fee Uugnevar. — 
Uugne-blif (rettere — blink), n. Øiebtif. 
Uugne-brun, f. Øienbryn. See Brun, 
ftorbrynt, fvartbrynt. 
Uugne-fær, f. den Maade, hvørpaa man 
feer eller bevæger Øinene. Tell. 
Uugne-Éfraa, f. Øienfrog. Ellers Uug. 
na-Éfro, Dgneros fee Kraa, 
Uuga, n. Øie: (I. auga: Sv. öga). Augne-Fvarm, m. Øienlaagened Kant 
Dafaa Uue, f. (Sfj. Nfi. Sam. ov. fl.). 
Flertallet har altid famme Endelfer fom 
Femininerne af anden Klasfe; altfaa 
Augur, Uugo, Uuge, Uue (f. Gramma- 
tifen). I Sammenfætn.: Uugne, Uugna 
(føndre Berg.), Ogne (Tell. Svm.), 
810, augna. 

eller Rand. Nordre Berg. (Is. ang- 
nahvarmr, $Jienlaag). 
Uugne-lag, n. ØineneS Beffaffenhed, 
fær forfaavidt de udtryffe et vift Sin- 
dbelag eller Anlæg. (Ulmindeligt). Eit 
blidt Uugnelag, et blidt AUafyn; Øine 
fom udtryffe Milbhed og Velvillie, 
