80 
Augne-lof, n. Øienlaag. 
nalok. 
Uugne-maal, n. Øiemaal, omtrentligt 
Maal fom taged ved Øiefyn. Tell. o. fl. 
Uugne-ring, m. Huulheden i Unfigtet 
omfring Øinene. (Sjelden). 
Uugne-ftein, m. Øiefteen. 
Uugne-fyn (Ognefynd), f. Øiefyn. 
Uugne-var, m. Loer, Slim i Øinene, 
(Kr. St., Shl.). = Augnafaur (Hard.). 
Sv. ögonvar; Il. aungnavar. 
Augunn, f. (i Hall), fee Uavund. 
aufa, v. a. (a-a), forøge, formere.  JöL. 
auka, — aufa paa, forøges, tiltage (SØften- 
fjeld8). 
Uufje, m. 1) JForøgelfe (IS auki). 
Gjelden eenligt; fee Urbeiddaufje, Synd> 
aufje. 2) i Sdm. Fiffeyngel, meget 
fmaa Fiffe. (Fl. Uuéa). 
auflaft, v. n. formeres, vore til (om 
Kvæg). Hard. Uufling, f. Formerelfe. 
aula, v. n. (a-a; eller: a-te), frybe, 
flyde fig fremad fom Ormene eller Sneg- 
lene; ogfaa: mylre, vrimle (om Kryb- 
dyr). PB. Stift. 
Aun, n. Lyffe, ifær med Kvæget. Sogn. 
(= Heming). Gs. audna. 
Aur, m. Gruusjord; den haarde og grove 
Jord, fom i bjergige Cane fædvanlig 
forefindes nedenfor Ugerjorden eller nære 
meft ved bet øverfte FJordlag. Ellers 
ogfaa om flere Fordarter, fom adffile 
fig fra Muldjordens; faalebed Leiraur, 
- GSandaur, Raudaur. UAlmindeligt og 
81. aug- 
meget brugeligt. (80 aur, grovt og 
ftenigt Leer; i danffe og fvenffe Dialek 
ter: Ør, Gruus, Smaafteen). 
aura, v. a. blande med Gruus eller Uar. 
auraa, (gammelt Dativ) fee annen. 
Uure, m. Ørred. Naæften alm. (f. Kræs 
de, Kjva). I Nbl. Drje el. Uurje, for 
Aurrie. Gs. aurridi; Sv. örlax. (I 
Svm. forefommer Uurel og Uurride fom 
forældede Navne paa Larens Yngel). 
Uure-Fjøa, f. en ung Ørred. (Hard.). I 
Nhl. Drgafjøa (feilagtig dannet, idet For- 
men Orje er bleven anfeet fom: Drgje). 
auren, adj. om Jord: blandet med Gruus 
eller Aur; ueg. om GSnee: Fornet. 
Uur-for, f. Ugerffjel, em aaben Fure 
imellem to adffilte Ugerftyffer (B. St.). 
G Jell. en dyb Fure til Bandafledning. 
Aur-bhella, f. det nederfte Lag af Gruus-= 
jorden (eller Auren), hvori denne gaaer 
over til en meget haard og tæt Masfe. 
(DB. Ctift). See Hella. 
aurhændt (feithaandet), f. orvhændt. 
aur-lændt, adj. om Marf eller Ager, 
fom indeholder megen Gruusjord (Aur). 
Ug. Stift. 
Uur-mold, f. Muldjord blandet med 
Gruusjord. 
Uur-ffi'a, f. det nederfte Stykke i Ploz 
ven (den Deel hvorpaa Plovjernet er 
anbragt). I Sdm. Uurffide. 
aurt, adv. ubeleiligt, forfeert (Yttrefogn). 
Eg fat fo aurt.  Jævnfør aurhendt 
(orvhandt). 
