81 
aufa, v. a. (vi5” aufte), øfe. GL, ausa 
(eys, Jos). I GSdm. ogfaa om Hefte: 
flaae bag ud. 
UAnfa, f. en Øje, Stev. IS. ausa. 
Aufe-Fjær (Auffjer), n. Øfefar fom bru- 
geå i Baadene, See Kjær. 
auffle, fee audsleg. 
Uuft, m. og adv. Øft. IL. austur). 
aufta (aufta-til, auftan-te), oftenfra. 
Uufta-drag, n. vfilig Bind i Skyerne. 
See Drag (i B. Stift: Draatt o. fl.). 
UAufta-Fjøla, f. en foag Bleft fra Øften. 
(B. Stift). Ellers Uuftavind. 
auft-halt (- halt), adj. hælbende mod Øft 
(om Marker).  Nbhl. 
auftleg, adj. vftlig. 
Auft-mann (i 8. Stift), Øftlending. 
Uuftr (Uufter), m. Band fom famler fig 
ien Baad, Is. austr. (Uf aufa). 
Auftr, f. et Nedjfad til at øfe med. (Fil 
Deeld i B. Stift). 
Auft-yrje, f. langvarig Øftenvind. bg. 
Fel. ! 
av, præp. (med Dativ), af. (GSkrives i 
Fel. og Sv. af). Eenligt fun i Kr. 
Amt); ellers fammenfat med ut: utav, 
uta, "ta; eller ogfaa; utaav, utaa, ”taa 
(Søndre Berg. Hall. Valderd, Guldbr.); 
f. Er. ”ta Ire, af Sræ; - ta Sfogj”a eller 
taa Sfogj'æ, af Sfoven. Ved forældede 
Dativer er Formen av mere almindelig; 
f. Cr. av-lagje, f. Lag; av-fumre, fee 
Sumar. 
av (nogle Steder: aav), adv. 1) af, 
fra. — leggje av, aflægge. fleppe av, flippe 
fra, blive fÉaanet. telje av, fraraade. Han 
tof aava-av, han fog blot af Overflaten. 
Vinden flo inna-av (Sdm.), Vinden 
blæfte øftenfra. - 2) affted, bort, hen. 
reife av, reife bort. Han firauf av, han 
rømte. (See aav). Dæ bar av, det gik 
affted. — 3) itu, i Styffer. Ulmindeligt. 
(IL. og Sv. af). flite av, flide itu. 
Dæ batt av, det braft itu. - 4) om en 
Fuldendelfe eller Ufgjørelfe. Dei ha pløgt 
av, de ere færdige med Ploiningen. Me 
ha fnaffa dæ av, vi have aftalt (eller af. 
gjort) det. — Dæ meir av elde fo att” æ 
(Sdm.), der er mere færdigt, end der 
fiaaer tilbage. 
Stift (av, Jell. Raabg. — a, Stavanger |- 

2. Den fidfte Del af Ordene under H. 
Ho, f. en Forhoining, Høide, Batfe, ifær 
paa en Fjeldryg. (Guldbr.) — Jævnfør 
Mer kartatjog hade 
høg”, adj. høi(i ve alm. Betydn.). Sv. 
hög. — høg Sjø, høit Vande. Dæ gjeft 
ein høge Gang, vet flod paa Nippet. 
Høge - Bordenden, ben vverfte VBord- 
ende. Se bere høgan Heft (gam, acc.), 
Det Egl, norffe Vidfffelf, Str, i det 19de Uarh, 4de B, 1fte H. aE 
